"BEIRA IDE 
145 
mandrager omkring sig flera blad och äter af dessa så länge att 
det af dem bildade huset icke längre erbjuder honom nog säker- 
het, hvarefter han på samma sätt bygger ett annat sådant hus 
åt sig. 
Beskr. Antennerne bruna. Hufvud och thoråx bruna 
med violett anstrykning. Abdomen gråbrun. Fötterne gulaktiga. 
Hanne och hona. Vingarfie ofvan rödbruna, de främre 
mera stötande 1 violéttgrått, de bakre mera i ockragult. På 
framvingatne finnas tre tydliga, taggiga, svartaktiga tverlinier, 
af hvilka den 3:dje bildar en spetsig vinkel utåt; mellanrummet 
emellan den 2:driu och 3:dje linien är mörkare än den öfriga 
grundfärgen och deri finnes vid diskfältets slut en svart punkt 
samt snodt bakom derma en liten svartaktig, i midten gulaktig 
fläck, Den 3:dje tverlinien begränsås utåt af en hvitblå strimma. 
Från vingspetsen till vingens inkant går åter on brunaktig linea 
och i utkanten finnes åter en annan, som börjar i vingens bakre 
hörn och sedan stöter till den förra och der möter en linea, 
som kommer från vingens framkant, Den nedra delen af denna 
linea är inåt begränsad af en blek skuggning. Sjelva utkanten 
är mörkt brun, Öfver midten af bakvingarne går en svartaktig; 
föga taggig, bågformig linea och innanföre denna synas mer eller 
mindre tydligt spåren till tvenne andra, och en liten svart punkt, 
men utanföre henne visar sig närmare utkanten en annan täg- 
gig, svart tverlinea, innanföre hvilken återigen stundom synes 
spår till ännu en sådan, men grundfärgen mellan båda är gul- 
aktig. Vingarnes undre sida är ockragul och visar tydliga spår 
af öfre sidans teckningar; på framvingarne äro båda diskpunk- 
terne och på bakvingarno likaledes diskfläcken tydliga. 
Larven liknar mycket föregående arts, men har på 2:dra, 
3:dje och 4:de segmenterne upphöjda tornar, på 3:dje och 6:te 
segmenterna upphöjda vårtor och på öfriga segmenterne upphöjda 
punkter, som alla äro bevuxna med fina svartbruna hår, hvilka 
på kroppssidorne blifva ännu finare. Andhålen äro omgifna af 
svarta ringar. Färgen är på ryggen brun och fortsättes utan 
åfbrott ända till anus, och sidornas gröna färg är icke så liflig 
som hos föregående art. Hufvudet är hjertformigt, till färgen 
hvitt, men prydt med bruna linier, som gifva det hola ett nät- 
likt utseende, 
Pupan är brun med mörkare vingslidor. Hufvudet har 
2:ne utåtböjda spetsar eller emå horn. Analtaggen är fin, kägel- 
formig, i spetsen försedd med ett knippe små hakar. Kokongen 
är såsom hos förra arten, 
19 
