167 
Bomb. t. 8. f. 31. Miller Zool Dan, 117: 1356. 
Raben. Act. Holm, 1749. 132, t. 4. f. 10—14. God. 
Lepid. IV. 173. t. 15. f. 1.75 Harpyia fagi Ochs. 
Schm. III. 39. 7. Bohem, Bomb, öv. 162. 1. Stau- 
ropus fagi H.-8. 2. 120. Kays. Schm. 222. t. 86. 
Heinem, Schm. I. 220. 
Ehuru temligen spridd öfver hela södra Sverige och i Dan- 
mark är Ekorrespinnaren dock ej bland de oftast anträffade arterne, 
Måhända detta likväl mest får tillskrifvas hans vana att såsom 
larv uppehålla sig på de högst sittande grenar af de träd, hvars 
blad tjena honom till föda, hvaraf ock följer att han mera säl- 
lan åtkommes. Såsom fjäril kan han blott tillfälligtvis träffas i 
det fria, emedan han är i rörelse blott sent om nätterne och 
flyger ganska snabbt, Om dagen döljer han sig i trädklyftor 
eller sittande hårdt tryckt till stammen högt uppe i ett träd. 
Flygtiden infaller i Maj och Juni månader, Inom Danmark 
träffas arten såväl på öarne som på fastlandet och inom Sverige 
är han i Skånes och Blekinges bokskogar ganska ofta anmärkt, 
men äfven i de provinser, som sakna sådane skogar, har man 
ehuru mera sällan funnit honom. I Halland, (Osbeck),i 
Södermanland (D alm, ), och nordligast vid Stockholm (Bo- 
hem, ) är han anmärkt, men inom Norige har man ännu ej 
observerat honom, Såsom larv lefver han i Augusti och Sep- 
tember på ek, bok, hassel, björk, lind, al, och plommonträd, 
Larven träffas alltid enslig och är föga sällskaplig. Möta tvenne 
hvarandra, uppstår vanligen en strid på lif och död, hvarföre 
man vid deras uppfödande får gifva hvarje larv sitt serskilda 
förvaringsrum, emedan de eljest döda hvarandra, Ej eller må 
man inlägga larven i samma låda, der andra arters larver för- 
varas, ty han anfaller genast dessa och dödar dem, Hans upp- 
födande är också förenadt med stor svårighet, ty han är mera 
ömtålig vid hudömsningarne än de flesta andra. Många dö här- 
under oaktadt den sorgfälligaste skötsel. Derjemte händer det 
