192 
och således ej halft genomskinliga. Arterne förekomms i tven- 
ne generationer om året och deras larver lefva ensliga, samt ut- 
märka sig genom sina 3—5 köttiga pucklar eller upphöjningar 
på ryggen. Då de hvila sig, fasthålla de sig endast med buk- 
fötterne samt rigta främre och bakre delen af kroppen i höjden, 
Främre delen af kroppen är smal, men den bakre tjock och 
ofta på analsegmentets rygg försedd med en större utvext. När 
larven skall förpupa sig, sammandrager han omkring sig några 
blad, emellan hvilka han spinner sin kokong, eller mnedstiger 
han från trädet eller busken, der han lefvat, och anlägger sin 
kokong bland mossa på marken; stundom tillochmed nedgräfver 
han sig någoti jorden, hvilket i synnerhet är förhållandet med 
dem, som öfvervintra. Larvernes egna utseende och puckliga 
rygg har tillskyndat dem namnet kamellarver eller sadellarver. 
1. Pile-tandvingen. (N, zicxac Lin.) 
Alis anticis dilute brunnescentibus, ad marginem ante- 
riorem late cinereis, strigis transversis fuscis, lunulague dis- 
eoidali maxima ferruginea ; posticis albidis litura discoidali 
margineque postico fuscis. 
Framvingarne ljust gulbruna, vid framkanten bredt aske- 
gråa, med bruna tverstrimmor och ganska stor rovstbrun hallmå- 
ne i disken; de bakre hvitaktiga med brun diskfläck och utkant. 
Syn. = Bomb, siczac Kin, KN: Nol oosB ad Ol 
5. 296, 1116. FabroboS, I 1, 442107 Hubn 
Bomb, t, 6. f. 26, Mill. Zool, Dan, 119. 1371. God, 
Lep. IV. 182, t. 17. f. 3, 4. Notodonta ziczac Ochs, 
Schm, III. 48. Zett, Jos. Lapp. 923. Bohem, Bomb. 
Sv, 170, Ka ys. Schm, 228. t, 72. Heinem. Schm, 
1 226. 
Piletandvingen är en af de allmännaste arter inom familjen 
såväl i Danmark som i södra och medlersta Sverige, men ulti 
de nordligare provinserne blir han mera sällsynt äfvensom inom 
Norige. Dock är han anmärkt vid Qvickjock i Lappmarken 
(Bohem, Wahlb.) och vid Christiania i Norige (Siebk e). 
