208 
större samhällen, hvilka skingras först sedan de blifvit äldre, 
Förpupningen sker i jorden uti en med silkespånad fodrad håla 
eller under nedfallna löf, der pupan tillbringar vintren. Ej mer 
än en generation förekommer årligen. 
1. Oxhufvudet (P. bucephala Lin). 
— Alis anticis cinereo-subargentatis, strigis 2 transversis 
duplicatis, altera utriusque paris atra, altera ferruginea, 
macula discoidali minuta albida maculaque magna subro- 
tundata apiculi ochracea; abdomine flavido maculis latera- 
libus minutis nigris, 
Framvingarne silfvergråa med tvenne dubbla tverlinier, af 
hvilka den enaaf hvardera paret är svart, den andra rostbrun, en 
liten hvitaktig fläck i disken och en stor, rundad ockragul fläck 
i vingspetsen; abdomen blekgul med små svarta fläckar i sidorne. 
Syn. Bomb. bucephala Lin. S. N. I. 2. 816. 31. 
F. 8. 295. 1115. Fabr. EB. S. III, 1, 439. 99. Häbn. 
Bomb, t. 45, f. 194. 195. God. Lep, IV. 236. t. 22, f. 
|, Pygera bucephala Ochs. Schm, II. 235. 6. Zett. 
Ins, Lapp. 924. 2. Bohem. Bomb. Sv, 181. Staint. 
Man, I. 128. Phalera bucephala K a ys. Schm, 233. t. 68. 
Heinem, Schm, I, 232. Walk. List. V. 1050. 
Oxhufvudet förekommer temligen allmänt i hela Danmark, 
södra och medlersta Sverigo, men inom Norige är den hittills 
endast funnen vid Christiania (Siebke). Huru högt den går 
mot norden är änna ej med visshet utrönt, men prof. Zetter- 
stedt uppför den såsom högst sällsynt bland Lappmarkens 
insekter, utan att likväl uppgifva någon lokal, I Småland 
(Bohem) och vid Sköfde i Westergötland (Edgren) samt 
ännu i Uppland är den temligen allmän (Belfrage), hvar- 
emot den i Helsingland är mycket sällsynt (A urivillins). 
Dess flygtid infaller i Maj, Juni och Juli månader. Honan läg- 
ger sina ägg på undre sidan af bladen, nära bredvid hvaran- 
dra och larven lefver på lind, al, ek, björk, lönn, ask, bok, 
poppel och pilarter, men angriper äfven körsbärsträd, -rosenbu- 
skar och andra trädgårdsträd, och blir härigenom ofta skadlig, 
