282 
Juli och i Augusti månad. Larven skall förekomma bland laf- 
var på stenar och klippväggar, isynnerhet på Cladonia rangi- 
ferina, men är oss obekant, 
Beskr. Liknar följande, hvarifrån den genast skiljes 
genom sitt helt och hållet äfven på pannan gula hufvud. Dess 
gala färg på vingarne är mera blek och den mörka skugg- 
ningen i bakvingarnes framkant är gråbrun, ej svart, samt in- 
tager ett betydligt mindre område än hos följande. Arten 
har oftare radjalfält på framvingarne än följande. 
6. Mekragula Lafspinnaren, 
(L. lutarella Lin.) 
Alis anticis gracilibus, eque latis, margine anteriore 
fere recto, luteo-ochraceis; capite collarique flavis, fronte 
nigra; posticis ochraceis ad marginem anteriorem late nigre 
scentibus; abdomine nigro. 
Framvingarne emala, jemnbreda, med nästan rät fram- 
kant, lifligt ockragula; hufvud och halskrage gula; pannan 
svart; bakvingarne ockragula, i främre kanten bredt svarta; 
abdomen svart. 
Syn.  Tinea lutarella Tin. S.Å N. I, 2. 886, 355. F. 
S. 353. 1360, Fabr. E, S; HI, 2, 292. 23. Lithosia 
lutea Fabr. BE. 5. Suppl. 461. 11. "Bomb, luteota 
Hiibn. Bomb, t, 23, f. 92, Ochs, Schm, III. 138. Bo- 
hem. Bomb. 5. 103. Boisd, Icon. II; 58, 1, Dup. Lep. 
IL. 2. 4. Kays. Schm,. 255. Lith, lutarella Heinem. 
Sehm. I. 267. 
Inom Danmark, södra och mellersta Sverige är denna art 
ganska allmän på torra platsar såväl i skogar som på slätter, 
Den förekominer äfven på öarne i Östersjön. Nordligast inom 
Sverge är den funnen vid Stockholm (Bobem.) i Dalarne 
(Fredrichss.) samt i Helsingland (Wiström). I Norige 
är den funnen ända upp i Gudbrands dalen (Siebke). Dess 
flygtid infaller i Juni och räcker in i Augusti månader, Lar- 
ven lefver i Maj och Juni på åtskilliga lafvar, som vexa på 
träd, stenar och väggar, såsom Parmelia savxatilis och P. 
parictina, 
