288 
Pupan byunsvart, kort, 
I:o, Framvingarne halft genomskinliga; grund- 
färgen gul; deras framkant nästan rät. (Philea, 
-Staint.) 
2. Stora Borstspinnaren. (S. irrarella Lin.) 
Alis subdiaphani:, luteo-ochraceis, amnticis seriebus 3 
transversis punctorum nigrorum, infra nigris marginibus 
ochraceis;  posticis punctis 1—3 mnigris; collari, scapulis 
anoque fulvis; corpore pedibusque mnigris, 
Vingarne halft genomskinliga, ockragula; de främre med 3 
tverrader af svarta punkter, undertill svarta med gula.kanter; 
de bakre med 1—3 svarta punkter vid utkanten; halskrage, 
skuldertäckare och anus rödgula; kropp och fötter svarta, 
Syn. Tinea irrorella Lin, S. N. I. 2. 885. 354. F. 
9. 353. 1361. Pabr.E5 Si NI 275291. 185 Bomb. 
irrorea Hiibn. Bomb, t. 25, f. 105. Lithosia irrorata 
Fabr. Suppl. 461. 12. Lithosia irrorea Ochs, Sehm. 
III: 148.  Philea irrores Zett. Ins. Lapp. 931: 1. 
Setina irrorea Bohem. Bomb. S. 106. H—S. 2. 155. 
Kays. Schm, 253. Setina irrorella Heinem. Schm. 
], 265. Philea irrorella. Staint. Manual. IL. 141. 
Var. a. Alis anticis pallidioribus punctis minoribus, 
poslicis absque maculis. Forma minor; (Framvingarne lju- 
sare med mindre punkter; bakvingarne utan punkter, Mindre 
form, ) 
Syn. Setina Freyeri Nickerl. Stett. Ent. Zeit. 1845. 
Pp. 105. 
Stora Borstspinnaren träffas icke synnerligen sällsynt i 
hela Danmark, på öarne i Östersjön, i södra och medlersta 
Sverigo och i Norige ända in i Lappmarken och Finmarken. 
I den högre norden synes likväl Var. a. vara den förrherskan- 
de och till denna höra de exemplar, som prol, Zetterstedt 
hemfört från Norrlanden och Finmarken och som han samlat 
vid Taling, Gamstenstind och på Jocketind. Den tillhör ock- 
så uti öfriga Europa egentliga Alpfaunan, Den typiska formen 
träffas isynnerhet på skogs- och bergängarne, men äfven på 
