302 
visades, Dess arter atmärka sig genom sin smärta kropp och 
sina vackra, ofta glänsande färger. Ej mer än en generation 
om året förekomrer och larven öfvervintrar liksom hos före- 
gående slägte, Dess flesta arter tillhöra de varmare länderne. 
1. Glansspinnaren. (C. dominula Lin.) 
Alis anticis supra atris, menco-virestentibus, maculis 
albis flavisque; posticis cinnabarinis, nigro-maculatis, Ä 
Framvingarne ofvan svarta, med grönaktig kopparglans 
och hvita samt gula fläckar; bakvingarne zinoberröda med 
svarta fläckar, 
Syn. Noctua dominula Lin. S. N. I. 2. 834, 90 
Bombyx dominula Fabr, E, S, UI, 1. 475, 210. Hibn, 
Bomb. t. 27. t, 117. 118. Eyprepia dominula Ochs, 
Schm, III. 316, Callimorpha dominula God, Lep. IV. 
312. t, 38, f. 2—4, Zett. Ins. Lapp. 931. I. Bohem, 
Bomb. Sv. 110. Kays, Schm 251. t, 96; Heinem. 
Schm, I, 255. Hypercompa dominu'a Staint, Manual, 
I, 144. 
Glansspinnaren är en af Skandinaviens sällsyntaste arter 
och har hittills endast blifvit träffad på några få ställen inom 
Danmark och Sverige. Dock synes han gå ganska högt mot 
norden, aldenstund Zetterstedt upptager honom bland 
norra Lapplands fjärilar ehuru utan lokaluppgift. Vid Stock- 
holm (Wahlb.) och vid Esperöd (Zett,) i Skåne är han 
med visshet anmärkt. Inom Norige är han oss veterligen än- 
nu ej antecknad, Han föredrager skogstrakter och fuktiga 
dalsträckningar framför slättlandet och går på medlersta Eu- 
ropas alper upp öfver trädgränsen, Flygtiden infaller i Juni 
och Juli månader, Larven träffas derefter under hösten och, 
sedan den öfvervintrat, äfven följande vår på flera slags vexter 
såsom Lamium, Cynoglossum, Urtica wurens, Fragraria, 
Salix caprea, Fraxinus, Rubus, Prunus Sorbus, 0. 5. V., 
och gifver fullbildad insekt efter 3—4 wyeckors puptid, 
