392 
1. Blåbufvudet. (D. coeruleocephala Lin.) 
Alis anticis supra schistaceis stris transversis 2 fuscis 
maculisque interjectis 2 reniformibus, confluentibus, albi- 
dis; posticis albido--cinerascentibus macula angusta anali 
nigrofusca. : 
Framvingarne ofvan blåaktigt gråa, med 2 mörkbruna 
tverlinier och 2 mellanliggande, njurformiga, sammanfly- 
tande, hvitaktiga fläckar, bakvingarne hvitgråaktige, med 
en smal svartbrun fläck i analhörnet, 
Syn. Bombyx coeruleocephala Lin. FE. 5: 296. 
TÄLTSSENA. 12: 820: 199.050 Dit sr Sork SUN SAAD: 
102. Hibn. Bomb. t. 45 f. 196. Episema coeruleo- 
cephala Tr eit. Schm, V. 1. 112. Zett. Ins. Lapp. 
934. Diloba coeruleocephala Bohem Bomb. Sv. 181. 
Kays. Schm. 263 t. 76. Heinem. Schm. I. 292. 
Staint. Manual I. 125. 
Blåbufvudet är i Danmark och södra Sverige ganska 
allmän i trädgårdar och skogar. Ännu i mellersta Sve- 
rige, såsom i Östergötland (Bh m), vid Sköfde i Wester- 
götland (Edgren) och vid Stockholm (Bh m) är arten 
temligen allmän, men kögre mot norden synes den blifva 
sällsynt. Prof. Zetterstedt uppgifver den vara rar 
inom Lappmarkerne, utan att likväl namngifva någon 
lokal, der den blifvit funnen, Inom Norge är den funnen vid 
Christiania (Sie b ke) och på några andra ställen. Flygti- 
den infaller vanligen på hösten i slutet af Augustieller i Sep- 
tember månader, då man om dagarne får se fjärilen sitta med 
takformigt sammanlagda vingar på trädstammar, brädväggar 
eller andra föremål. Först sent på aftonen är den i rörelse. 
Larven letver under våren och sommaren på hyarjehanda 
fruktträd, såsom äpple, päron, plommon, körsbär, men 
äfven på slånbuskar, Crategqus oxyacantha, Sorbus 0. s. v. 
Ehuru den lefver enslig, förekommer den dock somliga år 
så talrik, att den gör icke obetydlig skada, i synnerhet 
på aprikos- och persikoträd. Då han likväl icke håller 
