ol 



og Poser ind til Provianten. AUe Skindsager, saasom Hiinde- 

 pisk, Vandskindst0J etc., maatte man ligeledes holde udeafor Dy- 

 renes Raekkevidde, da de ellers blev slugt i forbavsende kort Tid. 

 Vaegten at' de tire IJunde , som vi bragte lijem til Tasiusak, 

 ()a Slsedetouren var endt, var: 



Bjern 61 S 



Nalle 39 — 



Max .- 44 — 



Pan . 41 — 



Hundeseletejet var af eskimoisk Konstruktion. Kun var 

 Laederreramene bredere for at forhindre, at de gnavede Htiller. 

 Sliaglerne vare derimod af tyndt, stserkt tjseret Tougvaerk. De 

 almindelige eskimoiske Hundeskagler af Kobberem aede Hiindene, 

 saasnart de blive sultne. 



Vore Buchsfiinter havde et 11 m/m Riffellob og et Uagelleb af 

 Kaliber 16. Riffelprojeklilet var fladhovedet, og alniindelig Jagt- 

 l^udt anvendtes. AftriEkkeren til RifTellobet var forsynet med Snel- 

 '^rt. Vaabnene vare saerlig omhyggelig forarbejdede. De vare le- 

 ^erede af Bessemager Poulsen i Kjobenhavn og viste sig i 

 ^nhver Henseende fortrinlige. 



Endelig d. 22. Februar vare Isforholdeiie saaledes, at vi 

 I'Unde drage afsted. (Se Tavle IV). Efter at Ledelsen af Forret- 

 'I'ngerne ved Stationen var overdraget til Cand. Kruuse, af- 

 ''fijste jeg derfor ledsaget af Jakob sen og Nielsen. (Se Tavle 

 '')• Jeg kj0rte selv den forreste Slaede, Nielsen den anden og 

 "■akobsen den tredie. Naar Foret var godt, gik vi paa Ski ved 

 ^iden af Slaeden. I dyb Sne eller i Skrueis maatte vi gaa i 

 *Psend saramen med Hnndene og anvendte da som Kegel Snesko. 

 "^t var paabudt , at Skierne aldrig maatte vaere fast bundne til 



''den. Gik man igjennem Isen, var det af Vigtighed, at man 

 ''Unde befri sig for Skierne hurtigst mulig, da man ellers naeppe 

 atter vilde kunne komnie op paa Isen. Af Hensyn til Stremstederne 



^stemtes det, at Afstanden mellem Sleederne aldrig maatte vaere 

 "^indre end 100 Alen. Paa 2den Slaede laa lige klar til Drug 



4* 



