m 



jo bleven efter de mange Vandgange. Del, fres 16° Com Mor- 

 genen, da vi drog afsted. 



Efter dette Tab af Materiel ansaa jeg del for rigtigsl at 

 vende om, i Saerdeleshed, da der efter de indliostede Erfaringer 

 var storre Sandsynlighed for at naa nordpaa med Baad ved 

 Sommertid end med Slaede ved Vintertid. 



D. 13. Marts tiltraadte vi Hjerarejsen og anitom allerede lien 

 paa Eftermiddageo til Smalsund. Det var snetykt, saa man 

 iklse saa langt foran sig. Men pludselig gyngede Isen under 

 mig og taet ved, var der aabent Vand med lioglende Strom- 

 hvirvler. Smalsund var isfrit, og ved Indlabet var Isen fuld- 

 staendig undermineret, iJike andet end det bare Pladder, dsekket 

 af et ganske tyndt [..ag nyfalden Sne , saa det ikke var til at 

 skelne fra den favnetykke Polaris. Slaederne kjertes derfor paa 

 Land i en Lavning paa 0en Kujutilik. 



Den nsBste Dag transporteredes Slsederne over Lavningen, 

 der med en mindre Snebrae fra en Hojde af ca. 150 Fod faldt 

 stejlt af mod Jcerne-Bugt. Efterat Slaederne vare kjgrte op 

 paa det h0jeste, spaendtes Hundene fra, og Slaeden vendtes, idet 

 Mejerne agterude ikke gaa saa skraat op som forude. I Bojlen 

 fastgjordes Alpetouget, i hvis Tamp jeg bandt mig selv for at 

 tjene som Ror , hvis Slaeden skulde tage Rausch. Midt paa 

 Touget var Jakob sen placeret med en Skistav som Bremse, 

 og paa selve Slffiden, som Nielsen styrede, var anbragt en 

 Bremse bestaaende af et Stykke Toug med Tampeue fast en 

 paa hver Side og med Biigten slaebende under Mejerne. Paa 

 denne Maade flk vi Sladerne ned i .Ifemo-Bugt uden at 

 losse dem. 



iNu gik Rejsen videre wstenom Jsrno ned mod Ikera- 

 sak, der som Stremsted viste sig umulig at passere, derfra 

 ned langs 0stsiden af Leifs og saa, for at undgaa Str0m- 

 stedet Manigsikajik, over mod de yderste 0er paa Sermili- 

 gaks 0stside. Havisen var her voldsomt skruet, idet den ri- 

 mellgvis af Strommen og de nordostlige Storme presses ind 



