n 



Da vi mi vare komne til et ikke tidligere af Europffiere 

 bes0gt Sted, paabegyndtes Opmaalingsarbejderne, og forst hen 

 paa Eftermiddagen d. 14. September rejste vi videre. Vi kom 

 foriioidsvis let til to smaa, ved eu smal Kanal adskilte 0er, 

 t>obbelt0, beiiggende i Ikerasak taet inde under Nord- 

 siden af Leifs 0. Her var jeg Hand. Og fra denne faste 

 Standplads saa jeg ferst rigtig, hvordan Isskodserne med rivende 

 Fart kom kjerende indefter. Saalaenge blot alle Skodserne gaa 

 med samme Fart, er der imidlertid ingen Fare ved at maneuv- 

 rere imellem dem, men tager nogie af dem pludselig Grnnden 

 eller stoppes af Isfjelde eller andre Hindringer, da terne og 

 male Skodserne mod hinanden med voldsom Kraft, og der er 

 da som Kegel ingen anden Udvej end snarest mulig at hale 

 Baaden op paa en Skodse og afvente bedre Forhold. Eller 

 kommer man uf'orndseet eller tvungen af Omstaendighederne ind 

 paa Graendsen mellem Strom og Idvande, hvor Skodserne kjere i 

 modsat Iletning og ofte torne mod hinanden, hvorved de komme 

 i en hurtig roterende Bevsegelse, da skal man have al sin Aands- 

 naervajrelse bebov for ikke at koratnc i Besail eller knnses. Og 

 omkring en som Do bb el to, der hgger i et meget stserkt 

 Stromfarvand, dannes der et rivende Idvande og koglende Mal- 

 stromme. Vi kunde ikke komme videre langs Nordsiden af 

 Leifs 0. Derimod kunde vi nok komme over paa Sundets 

 Nordside, og i Haab om, at Fjaeldene herovre kunde falde saa 

 skraat af, at der kunde danne sig en smal Strimmel Kystvand, 

 roede vi derover. Men Fjaeldene her falde naesten lodret afmod 

 Sundet, og Isen laa som en Folge deraf klos til Fjaeldva3ggen. 

 Det var umuligt at komme ud af Ikerasak den Dag. Paa 

 iJalvoen mellem Sangmilik og Kangerdlnarsikajik fandt 

 ^i et godt Ophalingssted. 



Endskjondt Isforholdene d. 15. om Morgenen vare alt andet 

 end lovende, gik vi dog an. Men vi maatte arbejde os frem 

 Alen for Alen og gjennem smalle Render, som vi dannede ved 

 at siEtte Skodserne fra hverandre, og ofte maatte vi ved Hjaelp 



