22 



Ryder berejste Straekning indenskjaers. Men vi vare kun komne 

 knap halvvejs til Kap Dan, da al Fremkomst blev stoppet af 

 taetpakket Is. Vi maatte vende om. Men paa de samme Steder, 

 hvor der far var aabent Vand, var der nu kun smalle Render, 

 der aabnede og lukkede sig under Stremmens Indvirkning. 

 Samtidig satte der Danning ind, og ukjendt som jeg endnu var 

 med Forholdene, vare vi paa et liaengende Haar ved at blive 

 knust imellem to hoje Storisskodser. Vi vare midt i Renden 

 imellem dem , da de pludselig begyudte at sa^tte sammen. Vi 

 kom akkurat klar af dem, inden de voldsomt tarnede sammen. 

 Efterbaanden, som vi naermede os Landet, blev Isen mere spredt, 

 og hen paa Ef termiddagen ankom vi til T a s i n s a r s I k , Holms 

 bekjendte Overvintringssted. 



Miirene af Holms Hus staa endnu, men det bar i de 

 sidste Aar vaeret beboet af Eskimoer. Holms Varde stod fuld- 

 staendig urort. Derimod fandt vi ikke det af Holm indstobte 

 Vandstandsmaerke. 



I Lobet af Natten satte Isen sammen, og om Morgenen d. 

 II. laa den ta:;t til Kysten. For ikke at spilde den kostbare Tid 

 ved tilsyneladende frugtesbse Anstrengelser eller ved at vente, 

 besluttede jeg at gaa indenskjaRrs i Stedet for udenom Kap Dan. 

 Denne og de paafelgende Dage havde vi nujaevn god Frem- 

 komst op ad Angmagsalik-Fjord gjennem Ikerasak og 

 Ikatek, og d. 13. September ankom vi til Utorkarmiut paa 

 Sermiligaks 0stside , hvor der fandtes flare Husruiner og 

 Teltpladser. Her traf vi en Eskimo fra det nordligst beboede 

 Sted, Nunakitit i Sermiligak. Han fraraadede os at gaa 

 igjennem Sarfak og Ikerasak paa Grund af den staerke Strom, 

 som Andes her; men da jeg paa vor Rejse fra Tasiusak alle- 

 rede flere Gauge havde haft Lejiighed til at se, at vi kunde 

 indlade os paa langt vanskeligere Sejlads, end Eskimoerne tor 

 i deres skrsbelige Kajakker, stod vi alligevel ind i Sarfak og 

 Kl. 8 Em. haltes Baaden paa Land paa Pynten mellem Sarfak 

 og Ikerasak. 



