starre og sterre og vare bcdackkede med fodhej Sne. De enkeltu 

 Glimt, vi af og til flk af Landet, viste os et fuldsta;ndigt Vinter- 

 landskab. MrEgtige Snefaner laa ned langs Klippesiderne, og 

 selv smaa, forholdsvis lave 0er og Pynter vare bedaekkede med 

 alenhoj Sne, og 1 Bugter og Fjorde laa Vinterisen endnn iibnidt. 

 Og da vi hen paa Eflermiddagen ankom til Aggas-0 (opkaldt 

 efter Baaden), stoppedes al Fremkomst af iiigjennemtrasngelig, 



Sendre-Sraaaholnie. Bagved Smaaholmene sees Kap Hegemaiin. 



G. Amilrup, tot. d. 2)/, 1900- 



meget hoj Polaris. Hen var tiisyneladende ubrudt, men noget 

 rigtigt Overblik tiliod det disede Vejr ikke. 



Den h0je, takkede ng forrevne Aggas-0 var fuldstaendig 

 utilgffingelig. Heller ikke inde under Land fandtes noget Op- 

 lialingssted. Vi maatte tage tiltakke med Vinterisen i en af de 

 smaa Bugter lige syd for Aggas-0. Den dybe, blade Sne af- 

 gav et godt, men temmelig fugtigt Underlag for vore Soveposer, 

 thi den naeste Morgen laa vi hver i en lille Dam afsmeltetSne- 

 vand , medens en NV. med Sne fog denne ind under Posens 

 Haette. Som ssedvanlig havde vi jo ikke rejst Telt. 



