97 



P-E. Holm, Formand i Carlsbergfondets Direklion). Bagved 

 dette skinitedes Land, strsekkende sig esteri. Og udenfor Ky- 

 sten laa Havisen som en eneste skinnende, livid Masse, der 

 nied sine Skruninger og indefrosne IsfjfElde mindede om et 

 stivlrossent, oprort Ilav. Ikke en Draabe Vand var at se. Hen 

 Paa Eftermiddagen afrejste vi fra Aputitek. StrBmmen var ora 

 rouligbleven stcBrkere. Skodserne malede rimdt mellemhverandre, 

 ttiedens Stremmen satte skummende S0 op langs Skodseroes 

 Kanter, liver Gang deres Fart mindskedes, eller de stoppedes. Og 

 gik endda StrBmmen stadig i samme Retning. Men der var Strem- 

 skjfering paa Stroniskjeering , Hvirvler og Malstromme , der 

 stadig flyttede sig med forbavsende Hast. Det var noget nser 

 den stserkeste Strem. vi endnu havde haft. Tilmed satte Setaa- 

 gen ind, men Lykkens Gudinde fulgte os, og hen paa Afteneu 

 oaaede vi vort gamle Ophallngssted paa Nualik. 



Under disss Omstaendigheder ansaae jeg det for rigtigst at 

 ^ende om. Thi vel kunde vi maaske ved at vente naae nogel 

 ^idere, men vi viide da vaere udsatte for at naae for sent tii 

 Skibet, og overfor deone Eventualitet, livorved den anden Ex- 

 pedition vilde udsaattes et Aar, blev Gevinsten ved at vente for 

 •'inge. Jeg kunde jo ikke vide, hvilke gunstige Forhold vi skuide 

 t'aa paa Hjemrejsen. 



D. 24. Juli begyndte Hjemrejsen. Til L ill 60 havde vi endnu 

 ofte tffit Is og paa somme Steder svser Isgang, men havde vi 

 haft Modgang tidligere, fik vi nu til Gjengjaeld herfra udmaerkede 

 Forhold. Vi undgik naturligviis ikke af og til de saedvanlige 

 Fataliteter, og udfor 0en Nanertalik vare vi naermere ved at 

 l*live skrtiede ned end nogensinde for. Vi kom ind i en fuld- 

 staendig Malstram. Baaden blev klemt inde imellem to Skodser, 

 I'lev kajet halvt rundt, men loftedes samtidig op af en fra Skodsen 

 under Vandet udskydende Isfod. Denne holdt heldigviis. Det 

 ''tiagede og bragede i alle Baadens Samnienf0Jninger, men da 

 Skodserne et 0jeblik efter skiltes ad, fik vi Baaden halet op 

 Pia Isen. Der var heldigviis intet Tommer knaekket i den. i 

 XXV u. 7 



