J'^ 



141 



ad. 1. Det storste Antal tilsmndskede Skodser traf vi langs 

 Pakiskanten, livilke Skodser sandsynligviis for sterste Delen 

 komme fra Polarhavet. Endvidere traf vi den sterste Maengde 

 Drivtomraer langs Pakiskanten ned mod Jan May en. fnde i 

 Isbffiltet traf \i kun af og til Drivtemmer og sjasldent tilsmnd- 

 skede Skodser, medens disses Antal atter tiltog inde under 

 Land. Dette synes at tyde paa, at Hovedarmen af den fra Po- 

 larhavet kommende sydgaaende Strem leber i en Bue noget 

 vestenfor Spitzbergen ned mod Jan Mayen. Antagelig 

 breder den sig tragtformet omtrent fra den 76 Breddegrad over 

 Parvandet mellem Grenlands 0stkyst og Jan Mayen med 

 starst Hastighed i sin estre Del, indtil den sondenfor denne 

 atter tvinges ta^ttere ind under Kysten. Den i Polarhavet vest- 

 gaaende Strom maa derfor antagelig et Steds nordenfor Spitz- 

 bergen spalte sig i to Arme, hvoraf den ene er den ovenfor 

 otntalte Strom, medens den anden gaar nordenom Gr en land. 

 Men er dette TilfaBldet, vil der jo udfor Gran lands N0.-Kyst 

 tremkomme et mindre stromstarkt Farvand, hvad der jo vil be- 

 gunstige, at Isen her ved Vintertid kan fryse sammen til el 

 sammenhffingende Hele betydelig leengere ud til Ses end udfor 

 den sydlige Kyst. Og al Drivisen i dette mindre stromstarke 

 I'^arvand vil i Forhold til Drivisen i Polarstrommens Hovedarm 

 optraBde som fastllggende Is. Til Statte for min Theori om, at 

 '^er udfor Grenlands ]N0.-Kyst og et Stykke til Sas skulde 

 Andes et mindre stromstajrkt Farvand, tjener Claverings og 

 Sabine s Udtalelse om, at der paa ca. 74V2° N. Br. i hvert 

 Tilfa;lde i ]Va;rheden af Landet ikke Andes noget starkt, syd- 

 Saaende "Vande.i) 



ad. 2. Da Vindenes Hovedretning udfor Gr en lands 0st- 

 "^yst fortrinsviis falde omkring Nord, ville de i det Hele og Store 

 ikke komme til at modvirke Strommen. 



ad. 3. At [sen udfor Gronlands N0.-Kyst og langt ud 



) Petermanns Mittheilungen. 16 Bd. 1870. Pag. 324. 



