17§ 



faaet Lo\ at blive liggende or var f0get sammen i store Driver, 

 .saa at vi ofte vadede gemiem les, iiyfalden Sne til midt pan 

 Livet. Snespiirvene havde samlet sig i store Flokke, og nys- 

 gasrrige fulgte de mig paa min Vaiidring mod Vest til Kap 

 Brewster. 



Oppe paa Plateauet, der yderst nde paa Halveens 0stpyiit 

 ikke ligger tiBjere end c. 1000—1100', er Vegationen natur- 

 ligvis ringe, udsat som den er for baade Taage og Blaest; meu 

 paa beskyttede Lokaliteter fandtes ret frodig Urteli, og de fro- 

 digste Partier vare aabenbart allerede dsekkede af Nysneen. 



Scoresby var ikke selv i Land paa denne Kyst, men 

 sendte nogle af sine Folk i Land ; de medbragte til ham bl. »• 

 nogle Brunkulstykker. Jeg var derfor meget speendt paa, oni 

 vi atter skulde kunne flnde tertisere Forsteninger. Derhvorjeg 

 fffirdedes fra Elven til Kap Brewster, saa jeg ingen saa- 

 danne, knn Basalt og enkeite lese, erratiske Blokke af Gnejs og 

 Sandsten; men lidtlaengere mod Vest, hvor Dr. N orden skj old 

 og Ltnt. Koch opholdt sig, fandt de talrige fossile Tra;stamiTiP'' 

 l0,stliggende i Basaltraset, navnlig i en Hojde af 600 — 800' o. H- 



Fra Kap Brewster saa jeg ud over et fuldstaendig isiW 

 Hav, men i Syd, ikke laugt fra os, slod vor gamle Fjende, Taa- 

 gen. En rivende Strom forte [sfjislde og Fjordisflager ud ge"' 

 nem Scoresby-Sund, mod del aabne Hav — om Ei'termiddageW 

 ved 6-'riden , stod ogsaa Antarctic til S0S , op langs Livei" 

 pool-Kyst. For de fleste af os var det en Sorg allerede nu a' 

 skuUe forlade Scoresby-Sund; men om en Ugestid maatte ^' 

 — ifelge vore instruxer — forlade Landet og gaa Sydefter 0? 

 forinden skulde — saavidt muligt — Strajkningen mellem '-''' 

 verjiool-Kyst og Davy-Sund vicre kortlagte. 



