1 Sevn. Jeg paaskynder Gangen. Da falder mit 0je pludselig 

 Paa noget Hvidt; del bevcEger sig hen Imod Soveposerne; jeg 

 spiler 0jnene op og er pludselig lysvaagen. Jo, ganske rigtig. 

 'iet er en Bjern. Lydlost er den kraben op paa Skodsen. Den 

 er kun en 30 h 40 Skridt fra Soveposerne. «Hov, en BjornJi' 

 faaber jeg, og ud af Soveposerne fare mine Kammerater, og 

 PaaStrompesokker og i Underbuxer lobar Jakobsen hen efter 



Nuna isua. 

 MaegUg Talus pa; 



0stsiden af Indlebet ti) Jensens-Fjord. 



(;. Amdl'up, fot. d.'/s I9W)' 



^'n Bosse. Nielsen og Lath staa et 0jeblik stille og be- 

 '■''agte Bjornen, men da den fortstetter sin Vandring hen imod 

 Poserne, trsekke de sig ogsaa tilbage. Imidlertid har jeg faaet 

 ladt og giver den et Skud paa Bladet. Den synker sammen, 

 8J0r nogle krampagtige Beveegelser ud imod Skodsens Rand ; et 

 Skud til fra Jakobsen lige i Hovedet, og dens Saga er endt. 

 '^en var da kun godt 20 Skridt fra Soveposerne. 



D.G.August var det atter herligt Solskinsvejr. Vi passerede 

 ■'Jorden vestfor Kap Jensen, der har flere Lokalbraeer paa 



