235 



Vandet. Paa 0ens Nordside, lige under den lodrette Klippevaeg, 

 i'andtes imidlertid en lille Pynt, bestaaende af rundt afslebne 

 Sten, rimeligviis gjort af Strom og Is, hvor vi endelig fandt en 

 hrugbar om end ikke synderlig bekvem Teltplads. Det var dog 

 hedre end at sove paa Fsen, og vi kunde nn faa vore Klaeder, 

 vort Fodt0j og Soveposeme terrede, hvilket haardt tiltrfengtes. 

 Siden vi havde passeret Kap Jensen, var Isfjaeldenes Antal af- 



Landet Bsterefter, soet fra Nuna isua. 

 it sees Kap Nansen, lidt vesUigere Kap Jensen og endelig det ca. 

 2300 Fod liBje Iforbjajrg paa Vestsiden af Indlebet til Jensens-Fjord). 

 G. Amdriip, fot. d. '/g J900. 



^Set betydeligt, men de I'orekom endnu i stor Maengde. Is- 

 fladerne vare storre og bedaikkede med kridhvid og dyb Sne. 

 '^sesten ingen jord- og stenbedajkkede Skodser saaes. Man flk 

 'i^rmest det Indtryk, at Isen maatte vsere brudt for ganske nylig. 

 l^aa vor Ophalingspynt fandtes endnu Rester af Isfoden. De 

 ''^ange Lokalbrser kalvede ret livligt, for det Meste uden at danne 

 ^^Iv mindre Isfjmlde, idet det fortrinsviis var msgtige Isblokke, 

 •^er lesreves. Breeen paa Ostsiden af Indlobet til Jensens-Fjord 

 •^alvede saaledes 3 Gange i Labetaf 8 Timer. Isfjaeldenes Kalv- 



