246 



ning ende i masgtige Braeer, der for de nordliges Vedkommende 

 staa med Vaeg ud i Vandet, medens dette ikke kunde afgjeres 

 for de sydlige Braeers Vedkommende. 



Som det senere vil fremgaa, maatte vi med Isen drive ned 

 langs denne Straekning i ret betydelig Afstand fra Land, medens 

 det saa godt som hele Tiden var Taage. Kun af og til kom 

 der en delviis Klaring over Landet, men jeg tror dog, at man 

 i Hovedsagen kan beskrive Kysten fra c. 68° 07' N. Br. til 67° 

 25' N. Br. som bestaaende af en Samling mffigtige Braeer, der 

 vaelte ned mellem en Raekke Fjaildkjaeder, hvis Ilovedretning 

 ligger mellem NNV. og NV. 



Selve Nordre-Aputi tek bcstaar af Granit, og isen bar 

 i sin Tid gaaet tvaers over 0en, idet der belt oppe paa den 

 fmdes Skurstriber. Nordre-Aputi tek er det nordligste Sted, 

 som Angmagsalik-Eskimoerne, if0lge G. Holm^), nogen- 

 sinde med Sikkerhed vides at have besogt. Holms Hjemmels- 

 mand, en gammel Eskimo ved Navn Runak, lever endnu og 

 liar som Dreng tilbragt tre Aar lieroppe. Et'ter bans Udsagn 

 plejer Isen langs Land aldrig at brskke her forend hen i August, 

 og der var altsaa intet abnormt i, at Isen endnu laa ubrudt 

 d. II. August. Ruinerne af Kunaks Hus kunde vi fra Maale- 

 pladsen se inde paa 0ens Sydpynt. Paa Bopladsen, der var 

 ret frodig, saaes en Bjorn vandre om , af og til tagende sig 

 et Maaltid Grant. 



D. 12. August var der ikke saa lidt Donning, men ikke desto 

 mindre bavde der i Lobet af Natten dannet sig tyk Nyis, tildels 

 fremkommen ved, at den megen Grodis mellem Skodserne var 

 frossen sammen. Nyisen var saa tyk, at vi maatte vente med 

 at gaa an til lidt op ad Dagen, da Solen havde gjort sin Ind- 

 flydelse gjaeldende. Vi arbejdede os da langs 0ens Ostside 

 ned til Bopladsen paa Sydsiden. Lige ved Landingsstedet 2 Fed 

 over Lavvandsmaerket fandtes en JaBttegryde 2V4 Pod dyb og 2'/i! 



') Meddelelaer om Grenland. Bind. IX, Pag. 222. 



