269 



bare iMaalepladser, hvorved man gjennem en Skaring faar en 

 storre Del af Kysten bestemt, bar derfor vaeret meget vanske- 

 ligt. I kartografisk Henseende har jeg derfor fortrinsviis lagt 

 Vffigt paa at faa Kystens Hovedretning, Yderkysten, Forbjaer- 

 gene, Fjordenes Beliggenhed og Hovedretning samt Braeernes 

 Antal bestemt saa nojagtigt som muligt, medens Detaljemaalin- 

 ger af de mange Fjorde kim sjaeldent have kunnet lade sig od- 

 fere. Og mange af disse Fjordes Dybder ere kun bestemte ved 

 fra Baaden at pejle og maale VinkJer. 



Paa de Steder, bvor vi, tvungne af Isforboldene, have vsret 

 nedsag'ede til at fja^rne os fra Kysten, er der paa Isen foretaget 

 astronomiske Observationer eller Vinkelmaalinger til kjendte 

 Punkter, hvorved Pladsen bestemtes. Derna;st tegnedes der 

 Tonlnger af det omgivende Land og maaltes rundt med Prisme- 

 cirkel. 



Det vil af det foregaaende sees, at den sydlige Del af den 

 berejste Streekning gjennemgaaende er nojagtigere opmaalt end 

 den nordligere Del, men i det Hele taget vil der selvfelgelig 

 vaere meget at komplettere, saafremt Kysten sknlde blive gjort 

 til Gjenstand for yderligere Undersogelser. 



Ved Opmaalingsarbejderne i Angmagsalik-Distrikt (se 

 1'avle IV), der kun ere foretagne for at supplere G. Holms 

 Opmaaling heraf, ere Maalepladsernes Beliggenhed bestemte ved 

 Theodolitska;ring til kjendelige Punkter, bestemt af Holm, i 

 forbindelse med en Solazimuth taget med Theodolit. For- 

 8vrigt har Fremgangsmaaden vaeret den samme som beskrevet 

 oven for. 



Opmaalingnn af Fjorden Tasiusak, hvori Handels- og 

 ■^issionsstationen ligger, danner dog en Undtagelse herfra, idet 

 er her er udstukket en Basis og dernast foretaget en Trian- 

 §uiation. (Se Special-Kortet paa Tavle IV). 



