278 



Sider af Manby-llalve. Den nordre Arm naar ikke Fjorden; 

 ejendommelig for denne Arms Braeelv er, at den pludselig bryder 

 frem mellem Moreenerne som 3 uKildevaeldi) , hvis Vandkupler 

 haeve sig 3 — 6 Fod over Jordsmonnet. (Slutningen af Juli). 



Fra Stenos-Brae er der fort en Maengde Ler ud i Fjorden 

 nordfor Manby-Halvo, hvorved der er dannet flere smaa Ler- 

 holme med flakt Vand imellem. Konturerne her ve5ile sikkert 

 meget med Ebbe og Flod. 



Tangen mellem Manby-Ilalvo og Nunatakken haever sig i 

 sin vestlige Del naeppe 20 Fod (t; M.) over Flavet; ud efter mod 

 Manby- Halve, hvor der Andes moraenelignende Ophobningei', 

 hojner den sig langsomt. 



Sydsiden af Deichmanns -Fjord begranses af en saro- 

 menbajngende Fjaeldksede paa 2000 til 3000 Fods (600 til 900 

 M.) H0jde. I Fjordens inderste Del hsever den sandedc Land- 

 grund sig jaevnt mod Manby-Halve og Landtangen. 



Bngten mellem Manby-Halva og Stewart- var saa op- 

 fyldt af Fialvis og mindre Isfjaelde, at man ikke her vilde kimne 

 have navigeret med et storre Skib, selv med Baad kunde mai' 

 ikke undgaa af og til at passere klos op ad Istjffildene. 



Stewart-0 bestaar af en sammenhfengende FjaeldkfEde, 

 hvis Ryg i den sydvesthge Del har en Hojde af henimod 3000 

 Fod (900 M.) og herfra saenker sig jaevnt mod Nordvest. 



Under vort Ophold her havde vi uheldigvis Taage, der saa 

 godt som umuliggjorde terrestriske Observationer. I Haab ora 

 at Taagen vilde lette, gik jeg dog d. 27. Juli om Morgenen t» 

 Fjeelds. I en Hojde af omtrent 1000 Fod (300 M.) kom jeS 

 over Taagen ind i det herligste Sommersolskin, der holdt sig 

 hele Dagen, men som desvaerre ikke formaaede at sprede Taag^' 

 masserne nedenunder. Kortets Konturer over Bugten nordfor 

 Stewart-0 ere derfor hejstusikre og mangelfulde. Under vov 

 Ophold de folgende Dage paa Dunholm saa jeg et Par Gang^ 

 gennem Taagen lavt Land helt inde i Nordsiden af Bugten i 

 antagehg ligger der her et Par mindre 0er (antydede i Kortet)- 



