279 



Stewart-0 tager sig paa Afstand omtrent ens ud, hvad 

 enten man ser den fra Nord eller fra Syd. Den skarpe Fjajldryg, 

 der i den yderste Del mod Sydesl basrer to taarnlignende 

 Spidser, giver i Forbindelse med Fjaeldsidernes bratte Fald 0en 

 et kastels- eller borglignende Ydre, der gar den til det lettest 

 kendelige Punkt paa denne Yderkyst. Paa de yderste to Tredje- 

 dele af Sydvestkysten, paa hele 0stkysten eg formentlig ogsaa 

 paa den sterste Del af Nordkysten ere Fjaldskraaningerne ube- 

 stigelige. Saerlig i den estlige Del staar den faste Klippe — 

 Basalt — flere Steder med «lodrette.. Bratninger ud i Havet, 

 og der, livor der Andes en smal Forstrand, er denne og Vandet 

 saa opfyldt af nedslyrtede Klippemasser, at man kun med Van- 





stewart-0, set fra Dunholm. 



Efter Siitse af Kooli. 



skelighed kan faa en Baad halt paa Land selv i stille Vejr. Paa 

 den indre Halvdel af 0en danner Fjseldets Affald mod Sydvest flere 

 Terrasser. Lidt nedenfor Fjeeldkammen laa en langstrakt, stor 

 Snedrive, hvorfra Vandet i en Masngde smaaBsekke rislede ned 

 over Fjseldsiden. Ovenover Snedriven bestod Jordbunden af lest, 

 groft Grus med sparsom Vegetation; men nedenfor Snedriven 

 var de forholdsvis svagt skraanende Terrassers Overflade daekket 

 9^f et sammenhaengende Taeppe af Graes, Mos og Pil. Helt ude 

 ved 0ens Sydostpynt, umiddelbart indenfor nogle Fuglefjselde, 

 saa vi fra Baaden ligeledes et Sted, der syntes at have en ret 

 yppig Vegetation navnlig af Grss. Ved na;rmere Eftersyn vil 

 'iet formodentlig vise sig, at der her findes Ruiner af en eski- 

 n^oisk Boplads. 



Medens jeg havde vasret til Fjaelds, havde Doktor Deich- 



