349 



lands 0stkyst, og navniig er der lier lorsegt paa at I'orklare 

 Aarsagen til, at Isforholdene mellem d. 73. og 75. IJreddegrad 

 ere saaledes, at man tidligere her end paa nogen anden Bredde- 

 grad langs hele Kysten kan gjere sig grundet Haab oni at naae 

 ind gjennem Isen til denne. 



Ved Forklaringen af delte Phaenomen er der ikke omtalt 

 det ovenfor na;vnte saltere og varmere Vandlag, idet man er 

 gaaet ud fra, at et saadant Vandlag ikke er nogent saeregent 

 for Stra^kningen mellem d. 73. og 75. Breddegrad. Saavel 

 Mourieri) som A. Hamberg^) mene, at sondenfor d. 67. 

 Breddegrad leber Polarstremmen over etLag af varmtVand, og 

 Professor Pe Iters son mener selv, at der sondenfor Jan 

 Mayen sl<yder sig en Golfstramsarm ind mod Grsnlands 

 fstkyst omlrent mod Scoresby-Sund, og skyldtes Isspred- 

 ningen de varme Underlag, maatte man jo som en Folge beraf 

 vaere berettiget til at antage, at man ligesaa tidligt paa Aarel 

 maatte kunne naae ind til Kysten paa Bredden af Scoresby- 

 Sund. Men herimod taler alle hidindtil gjorte Erfaringer 



Under Maalingerne fra Station IV gik Petterssons Vand- 

 lienter itu, hvorfor man gik over til at benytte Sigsbee's 

 Vandhenter og Vendethermometer. Samtidig med denne For- 

 andring flk man usffidvaalig hsje Temperaturer samt en storre 

 Saltholdighed. De usaedvanlig heje Temperaturer vakte Mis- 

 tanke om, at disse ikke vare rigtige, hvorfor det var Henslgten 

 at gjentage Maalingen, men med et andet Thermometer. Der 

 blev desvffirre imidlertid kun Lejlighed til at foretage en Extra- 

 maaling paa 60 Meters Dybde, hvor Vendethermometret gav -f- 

 l°-8, medens Thermometret til Petterssons Vandhenter havde 

 givet -^- 1°.7. Indlil videre maa derfor disse Temperaturer be- 

 handles med en vis Skepsis. 



') Ingolfs Expedition i DanmarksstrEBdel 1879 af A. Moiirier. Geoarafisk 



Tidsskrift. Bd. IV, Pag. 59. 

 ') Hydrografisk kemiska lagttagelser under den svenska Expedition till 



Gronland IStSS af A. Hamberg. Pag. 10. 



