- 56 — 



kun fandtes ældre — ingen unge individer, hvoraf han slutter, at 8pis- 

 bergen kun var dens opholdssted i en mindre del af dens liv. 



I 80-aarene holdt dette Spitsbergen-fiske op. Under det togt, som 

 „Michael Sårs" i 1901 foretog til Spitsbergen, søgte vi baade med trawl 

 og liner baade i fjordene (Isetjord, Green-Harbour, Bellsund) og udenfor 

 paa kystbanken efter torsk uden at fange mere end et eksemplar af 

 I-gruppen. som vel af havstrømmen er ført derop. Alle ishavsfarere 

 bekræfter det samme, at der i de senere aar ikke har været torsk at 

 merke under Spitsbergen. 



Ved Bj ør nø en synes torsken endnu mere vekslende i sin forekomst; 

 thi mens den ved Spitsbergen har forekommet i perioder (rækker af 

 aar), er forholdet ved Bjørnøen ganske variabelt. I aaret 1900 forsøgte 

 „Michael Sårs" med Uner efter torsk paa Bjørnøbanken uden nogen 

 fangst hverken oppe paa plateauet eller i eggen. I sidste halvdel af 

 juli 1901 var forholdet derimod meget anderledes. Forsøg oppe paa 

 banken gav da heller ingen fangst, derimod fandtes der masser af torsk 

 den saakaldte eg ned mod det dyb, som i syd og vest omgiver banken. 

 I sætninger paa 128 favne af 400 kroge erholdtes saaledes flere gange 

 mellem 70 og 80 torsk af størrelserne 70 — 120 cm., desuden havkat, 

 hyse, kveite og haakjærring. Torsken liavde bundkrebsdyr (Jiyas), ræger 

 ijmndalus) og lodde i maven. Paa kartet (fig. 24) er med x afsat de 

 steder, hvor disse fangster gjordes, og maa man antage, at der her var 

 meget fisk tilstede. 



Yekslingerne fra det ene aar til det andet hænger her paa det nær- 

 meste sammen med forskjellighederne i havet i de to aar. Af iskartet 

 juli 1900 (fig. 7) ser man, at Bjørnøbanken var dækket af is og isvand. 

 I aaret 1901 var der derimod isfrit og langt varmere i havet rundt 

 Bjørnøen. I overensstemmelse hermed vil torskens forekomster antagelig 

 altid variere paa dette hjørnepunkt midt mellem ishavsstrøm og atlan- 

 terhavsstrøm. Det ene aar vil den ene strøm have overvægten, det 

 andet aar den anden, men vil man i thermometret have et let middel til 

 at orientere sig i dette spørgsmaal. Saaledes var våndets temperatur 

 paa banken i 1900 -^ 1*^.5, mens det i 1901 var + mellem 1° og 2°. 



Hvad torskens forekomst midtsommers forøvrig angaar, da synes 

 det, som om den skyr den ca. 200 favne dybe rende, som vestenifra 

 gaar ind over Østhavet, og hvis bund er dækket af det bløde mudder. 

 Her har jeg iallefald ved sommertid aldrig truffet den i mængde. Deri- 

 mod synes den at trække længer øst og nord ind i Østhavet, hvor bunden 

 langsomt skraaner op mod mindre dybder med haardere bund. Paa 

 kartet fig. 24 er afmerket endel j^steder med tidsangivelse, hvor ishavs- 

 fangstmænd har opgivet mig, at de har seet torsk midtsommers i havet 

 østenom Bjørnøen. 



