— 62 — 



Af kartet (figur 56) vil man se, at der ogsaa i den nordlige del af 

 Nordhavet fanges bottlenose, og her skal der ifølge Tromsø- og Hammer- 

 festfangstmændenes udtalelser ogsaa være seet sild. IxctEbrigtsex har 

 saaledes meddelt, at han i mai 1888 paa 71^ n. og 10^ o. (ca. 45 mil 

 fra Yesteraalen) skjød bottlenose med sild i maven. Sælfanger Fe. Olsen, 

 fører af „Kristiane" af Hammerfest har berettet, at han i slutten af 

 xaugust maaned 1900 seilede gjennom sild hele veien fra Jan Mayen til 

 7—8 mil af Nordfuglø. Han har 8 aar været paa „ Vesthavet", men 

 kun denne ene gang seet saadan sildeforekomst. (Derimod ofte seet 

 rødfisk og haakjærring i overfladen 73° n. og antagelig 4°— 5° v.). 



Sælfanger Johan Nielsen, føi'er at „Freya", Hammerfest, passerede 

 12te august 1900 Jan Mayen med kurs for Grønland, saa sild ca. 25 

 mil vest for Jan Mayen i overfladen (det samme gjorde ovennævnte Fe. 

 Olsen). Har været i Vesthavet 10 — 12 aar, men kun seet sild det aar, 

 derimod ofte fundet sild i klapmydsen under Spitsbergen. 



8ælfanger Ole Hansen, fører af „ Alken", Hammeifest, saa sidst i 

 juni 1897 helt fra 74° n. 3° o. til Spitsbergens Foi'eland, 20 mil af, mas- 

 ser af sild i stille veir. Skjød her klapmydsen i klarvandet. Alle disse 

 sælfangere har ofte seet klapmydsen i „klarvandet" (hvor ingen is) paa 

 bottlenosefeltet (det nordligste). 



I haabet om nærmere at udrede disse forekomster søgte jeg igang- 

 sat et tiskeforsøg med drivgarn efter sild i den nordlige del af Nordhavet, 

 og med velvillig assistance af d'hrr. Ellingsen, Vesteraalen, og konsul 

 RoBEETSON, Hammerfest, lykkedes det at faa udsendt kuttei'en „Mira", 

 som under ledelse af „ Michael Sårs", nuværende førei' hr. Iveesen kryd- 

 sede over det nordligste bottlenosefelt op imod 72^' n. og 10° o. Her 

 sattes g;jennem et langt tidsrum mai— juli, saa ofte veiret tillod det, driv- 

 garn, men fangsten var særdeles liden. Der viste sig at staa spredt 

 enkeltvis sild, saaledes at der paa 20 sildegarn kunde fanges 3—4 — 7 — 9 

 sild paa en sætning. 



Den samme eiendommelig spredte forekomst viste ogsaa endel fiske- 

 forsøg, som blev gjort nærmere kysten, Loppehavet, og er det en al- 

 mindelig erfaring, som den, der har gjort mange drivgarnsforsøg, vil have. 



Videre erfaringer om sildeforekomster har jeg faaet gjennom hval- 

 fangerne i Finmarken. Det viste sig, at mange af de finhval, der 

 «kydes om sommeren i havet mellem Bjørnøen og Norge, havde sild i 

 maven, dog mest mellemstørrelser (stor og liden Kristianiasild). Særlig 

 synes der en 10 — 20 mil nord af Finmarkskysten at være et strøg, hvor 

 disse sildeforekomster synes almindelige. Her færdes ogsaa store mængder 

 „springere". 



Smaasilden saa vi midtsommer i utrolige masser i maverne paa den 

 sei, som fangedes ude paa „skallerne" f. eks. Gjesbaaen. 



