— 107 — 



Allerede den 3die marts, da efterretningen om „Havellen"s gode 

 fangst i den første uge gjennem telegrafen og gjennem ry gt et blev be- 

 kjendt, indfandt damperne ^Sigerfjord" og „Rener" sig paa feltet. Disse 

 efterfulgtes snart af andre, saaledes at ved ugens udløb ialt 21 dampere 

 fiskede paa feltet sammen med ,,Havellen". 



Efter de af kaptein Iveksen indlientede opgaver hidsættes følgende 

 tabellariske oversigt over den første uges fangst, som disse dampere gjorde 

 paa Malangsgrunden. I en særskilt rubrik ved siden lindes tilført de 

 totalfangster, som disse dampere opgav at have gjort tidligere paa Svends- 

 grunden. 



Ugen fra ^Vs — ^Vs var fra 23 dampere, livoraf 2 hvis fangst ikke 

 kom til observatørens kundskab, den samlede fangst 15J: 000 skrei. Uge- 

 fangsten for skøiter og baade beløb sig til ca. 30 000 skrei. Total- 

 summen for ugen blir altsaa over 180 000 skrei. 



Den derpaa følgende uge, ^Vs — "Vs, var der 24: dampere tilstede. 

 Deres fangst med undtagelse af 2, fra hvem opgaver ikke kunde erhol- 

 des, var 234 000 skrei, medens skøiter og baade opfiskede ca. 45 000 skrei. 

 Alt i alt altsaa for denne uge ca. 279 000 skrei. 



Totalsummerne af disse opgaver for Malangsgrunden indtil "Vs bli- 

 ver saaledes: 



Ugen Vs—Vs 02 180 000 skrei 



„ '73— 'Vs- 180 000 — 



„ 'Vs — 'Vs- ...279 000 — 



Summa 639 000 



Kommer hertil „Havellen"s fangst indtil ^'Vs af 7.5 847 skrei, faar 

 man altsaa et totalkvantum af over 7 00 000 skrei, som vi ved er op- 

 fisket. 



Fisket fortsattes videre hele april maaned. Om dette tidsrum har 

 jeg ikke saadanne paalidelige opgaver for marts maaneds vedkommende. 



Om forsøget meddeler observatøren — ,, Michael Sars"s kaptein Ivee- 

 SEN — i sin indberetning følgende: „Veirforholdene viste sig iaar at være 

 gunstigere paa Malangsgrunden end paa Svendsgrunden, dette bevistes 

 derved, at vi havde adskillig flere sjøveir end de, der var stationeret i 

 Gryllefjord. Grunden herfor var, at den mest mulige vind var land- 

 vind, det vil sige s.o. til nordlig. Dog er det sandsynligt, at Svendsgrun- 

 den Ugger heldigere til for vind fra syd til v.s.v., men dette blev ikke 

 bevist i den tid, jeg opholdt mig ombord. Haakjærringer voldte os en 

 del bryderi den første tid ved at rane fisk og afbide linerne, men senere 

 var vi den ganske kvit. 



