— 115 — 



sprut, fisk, ja enkelte angriber — dog kun undtagelsesvis, sæler og andre 

 hvaler. 



Bardehvaler ne har kun i fosterlivet tænder , som igj en forsvinder, 

 før barderne udvikler sig. Barderne er trekantede tynde hornplader, 

 som i sin indre rand er flosset op til tynde trevler. De hænger i to 

 rækker ned fra ganen og danner derved tilsammen et filter (se fig. 35), 

 der holder tilbage smaadyr (smaa fisk, krebs, bløddyr), som med vand- 

 masserne strømmer ind i det svære gab, medens våndet selv presses ud 

 gjennem filtret af den store kjødfulde tunge, der virker som et stempel. 

 Næseborene er adskilte. 



(I benbygningen kan merkes: Issebenene støder sammen, over- 

 kjævebenene grænser kun mod pandebenene, underkjævebenene er ikke 

 sammenvoksede, men danner hver en stor bue. Brystbenet har kun et 

 forbeningspunkt og staar i forbindelse kun med 1 par ribben. Ribbenene 

 fæstes dorsalt kun med tuberculum). 



Bardehvalerne er, som deres maade at ernære sig paa antyder, 

 fredelige og store dyr. Fordi munden er omdannet til det store sile- 

 apparat, er hovedet af overordenthg størrelse, hvilket gir deres hele 

 kropsform et fra tandhvalerne afvigende udseende. 



I det følgende skal vi give en kort beskrivelse af de vigtigste hval- 

 arter, som forekommer i det hav, som omgiver det nordligste Norges 

 kyster, og j senere give en skildring af, hvad der er bekjendt om 

 deres levevis. 



Tandhvalerne. 



Denne store dyregruppe omfatter særdeles mange arter, hvoraf de 

 fleste lever i sydligere farvand. De, som forekommer hos os, kan deles 

 i flere grupper, som iallefald bidrager til at lette oversigten, om grup- 

 perne end ikke omfatter særdeles ensartet hyggede (beslegtede) former. 



I. Delfinerne har i begge kjæver flere eller færre, oftest smaa 

 kegledannede tænder. Der findes en mængde former især af de mindre 

 arter, som mest lever i nærheden af kysterne og der forfølger stimfisk 

 som f. eks. sild, makrel o. 1. Man deler dem i regelen i de spidshovede 

 og buthovede arter. 



A. De spidshovede delfiner udmerker sig ved en mere eller 

 mindre skarp fure, som skiller panden fra snuden eller, som den kaldes, 

 nebbet. De har af alle hvaler de fleste tænder ialt 80 — 200 (20 til 50 

 i hver kjævehalvdel). Her tillands bærer de alle navnet „sp ringer", 



