— 119 — 



2) Globiocephaliis melas, grindehvalen (se fig. 40). Den har en 

 stor fedtpude paa hovedet, som derved faar et kugierundt udseende. 

 16 — 24 tænder i over- og" hgesaa i underkjæven. Særhg kjendelig ved 

 de lange spidse luffer. Kroppen sort med en hvid stribe under bugen. 

 Størrelsen ca. 26 f od. Lever vel især af blæksprutter. 



Fig. 39. Nisen, Phocaena comnunis. Fotografei-et i Bergens museum. 



De er kjendt fra Spitsbergen og fra Baflinsbugten ned til Danmark, 

 Belglen, ja undertiden i Middelhavet. Træffes i mængder ved Færøerne, 

 hvor de sees i store flokke. 



ScHNEiDEE meddeler (1. c), at man i 1877 i august saa en stim 

 paa tusinder ved Grøtavær paa Grytø, og at i 1889 en flok paa 189 

 dyr stængtes samme sted. Yed Aalesund saaes ifølge Collett store 



Fig. 40. Grindehvalen, Glohiocephalus melas. Fotograferet i Bergens museum. 



flokke i december 1876, og ifølge Grieg skal der i 1847 ved Søndfjord 

 være stængt 2 — 3000 individer. 



3) Orca gladiator, spækhuggeren, vagnhund, Staurhynning 

 (se fig. 41). Den har et lidet hoved med tykke, sterke tænder, 24 — 26 

 i antal i o ver kj æven og ligesaa i underkjæven (64 hvirvler). Kroppen er 

 kraftig og muskuløs med brede luffer og en høi, skarp rygfinne. Farven 



