— 125 — 



B. De egentlige finhvaler^), slegten Balaenoptera. 



Langstrakte, med slank legemsbygning, smaa luffer. Rygfinnen ikke 

 pukkellignende, men undertiden (blaahvalen) meget liden. Talrige bug- 

 furer. Af denne slegt har vi 4: arter: 



a) Balaenoptera Sibbaldii, Blaahvalen (Blue Whale). (Se figur 

 49). Mere robust end ,,finhvalen", kropshøiden i forhold til længden 



Fig. 48. Knølhvalen, Megaptera boops. Efter G-. 0. Sårs. 



som 1 til 5V2. Rygfinnen specielt liden og lav med rette kanter, den er 

 situeret langt bag paa grænsen af de forreste V4 og sidste V4 af krops 

 længden. Lufferne forholdsvis store, omtrent Vt af kropslængden. Barderne 

 har sorte kanter, der findes 400 paa hver side af 3 fods længde (930 

 mm. Nansen). Farven er mørk, blaagraa, med smaa hvide flekker paa 

 brystet. Neder siden og indersiden af lufferne hvide. Længde indtil 85 

 fod. Forekommer fra Murmankysten, Bjørnøen til Island, Amerika. Ved 

 Island fra marts til juli, ved Finmarken fra begyndelsen af juni til slutten 

 af august. (Se følgende). 



Fig^ 49. Blaahvalen, Balænoptera sihhaldii. Efter G. 0. 8ars. 



b) Balaenoptera musculus. „Finhvar', sildehval. (Se figur 50.) 



Kropsf ormen meget slank. (Største høide i forhold til længden som 



1 til 6V2 eller 6V4). Rygfinnen større med næsten ret kant, siddende 



lidt længer fortil end hos blaahvalen. Lufferne smaa, maalende V9 af 



hele kropslængden. Barderne 350—370 i antal paa hver side, de er 



1) Se Collett: On the external Characters of Kndoli)his Korqual. Proceedmgs, 

 of Zool. Soc. London 1886. Her Synopsis over Finhvalerne. 



