— 128 — 



da iskanten. I første kapitel saa vi nu, hvorledes denne iskant ikke var 

 en fast, men en bevægelig linie, som om sommeren flyttede sig- nordover, 

 om vinteren rykkede langt nærmere Europas og Amerikas kyster. Vest 

 om Spitsbergen finder man om sommeren i gunstige isaar havet frit langt 

 nordenom øen (f. eks. 1898), i andre aar kan isen her ligge fast i øen 

 omtrent midt paa denne. I havet fra Spitsbergen mod Island saa vi, at 

 isgrænsen om vinteren flytter sig øst, om sommeren vest, saaledes at 

 norske fangstfartøier da i heldige aar kan naa ind i østkystens f jorde 

 paa Grønland. I ældre tider, da der endnu fandtes mængder ?,f grøn- 

 landshval, foregik paa disse strækninger store fangster. Som vi siden 

 skal se, vrimlede Spitsbergens fjorde om sommeren af fangstfartøier især 

 i mai — juni. I juli — august — september sværmede hvalerne i isfrie aar 

 ifølge ScoRESBY^) i havet nordover mod Nordpolen (nordenom Spitsber- 

 gen), i mindre isfrie aar fangedes de ved Spitsbergen hele sommeren. 

 Om vinteren og især om vaaren fæ-rdedes de da langs iskanten mod Jan- 

 Mayen (Martens-), senere paa vaaren „trak de mod øst mod Spits- 

 bergen". 



Ved Grønlands vestkyst ,, viser rethvalerne sig til ingen tid af aaret 

 sydligere end 65*^ (Sukkertoppen)" Eschricht.-^) „Kun et par gange haren, 

 enkelt ung hval forekommet noget mere sønder paa, navnlig paa 64'^ (Godt- 

 haab). Ved 66*^— G9° sees rethvalerne derimod livert aar, men ved 66^ — 

 67° (Holsteinsborg) kun fra december til marts, ved 68° — 69° (Disko- 

 bugten) fra december til enden af juni." Senere trækker de nordefter. 

 Ved den nordligste del af de danske besiddelser paa Grønlands vestkyst, 

 71° — 75°. (Upernavik distrikt), vides rethvaler kun at være seet om 

 sommeren indtil juli maaned og om efteraaret i oktober og november. 

 I denne maaned har man selv i de senere aar undertiden truffet den der 

 i stor mængde. Fra juli til oktober har rethvalen aldeles forladt hele 

 den beboede del af det danske Grønlands vestkyst. Efter grønlændernes 

 beretning, skal man derimod hver sommer se rethvalen i fjordene inden- 

 for kystlandet mellem 71° og 75°, saasnart isen tillader deres ophold 

 der." Denne udmerkede fremstilling af den ved sin klare, logiske frem- 

 stilling saa tiltalende forfatter Eschricht giver et godt billede af forhol- 

 dene saa sent som 1844. I følgende kapitel skal vi redegjøre for for- 

 holdene baade før og senere. Her skal vi kun tilføie nogle ord om 

 hvalens levevis. De gamle hvalfangere fra begyndelsen af det forløbne 

 aarhundrede talte blandt sin midte en række yderst begavede mænd 

 fremfor alle andre skotlænderen W. Scoresby, junior, hvis verk om 



^) w. Scoresby, jr. : An account of the arctic regions. Edinburgh 1820. 



-) Martens : 8pitzbergische oder Gronlandische Keise Beschreibnng Hamburg 1675. 



^) Eschricht: Undersøgelser over hvaldyrene. Første afliandling. Kjøbenhavn 1844. 



