— 140 — 



Af disse eksempler vil man se, at knøl hva len forekommer til 

 to ganske forskjellige og fra hinanden skarpt adskilte tids- 

 rum, det første omfattende aarets første maaneder (februar — 

 marts), det andet tiden midtsommer. Det sidste falder saaledes 

 sammen med blaalivalens og seihvalens forekomst, medens det første staar 

 i væsenthg strid med de vandringer, disse to hvaler foretager. Hr. Ixge- 

 BRiGTSEN, der har særlig erfaring i denne vinterfangst, har meddelt mig, 

 at knølhvalen i disse aarets første maaneder viser høist eiendommelige 

 forhold. Medens den om sommeren vandrer særdeles rolig og med for- 

 holdsvis langsomme bevægelser, er den om vinteren øiensynlig paa træk> 

 „ den stimer med dampskibsfart vestover" og gaar herunder saa nær land 

 som muhgt. Mange hvalfangere paastaar, den skal ind paa stenene for 

 at skubbe sig ren for de mange store parasiter, som den ei* befængt 

 med, og som hvalfangerne saa godt kj ender. Dens mave er ganske 

 tom, derimod har de fleste store fostre, der næsten er fuldbaarne- 

 Kun de enkelte, der fanges saa sent som f. eks. no. 15 (10de april 1896)? 

 har af og til lodde; thi denne er da paa indsig, men alle de tidligere 

 har tomme maver. Med slutten af marts eller begyndelsen af april for- 

 svinder de, som saavel ovenstaaende fangsteksempler, hele journalmate- 

 rialet og samstemmige meddelelser bekræfter, fuldstændig fra Finmarkens 

 hav, og trods at de til sine tider af aaret lever af lodde, er de ikke 

 tilstede under loddeindsigene i april-mai maaned, og deviser 

 sig først igjen, naar lodden har forladt Finmarkens kyster, 

 og det saakaldte loddefiske er forbi. 



Efter de her meddelte observationer og talrige lignende data maa 

 knølhvalens vandringer være at forståa saadan, at den i januai viser sig 

 ved Østfinmarken for langs land at stryge vestover langs Norges kyst 

 for at føde sine unger „ langt vest i havet". Hermed stemmer meddelelser 

 af EscHRicHT, „at der i begyndelsen af april 1846 strandede en knølhval 

 paa en ø vest for Fæøen og Karmøen i Stavanger amt; det 45 fod lange 

 dyr var i begreb med at føde, men fosteret laa, som man vel tør antage, 

 forkjert, idet halen kom først ud af genitalaabningen ; da foetus var født 

 saa langt frem som til forekstremiteterne, der buttede imod, kunde ei 

 fødselen fuldbyrdes. Fosteret blev udskaaret og maalte 14 fod." (Guld- 

 BEEG. Bidrag til Cetacéernes biologi Chr. Vidensk. Forh. 1886). Heraf 

 fremgaar, at knølhvalen føder i april under langt sydligere bredder, og 

 at den foretager lange vandringer, fremgaar af en meddelelse i den oven- 

 omtalte beretning af Sørensen, at dele af amerikansk harpun er 

 funden i en knølhval som i blaahvaler. 



Om sommeren vandrer saa knølhvalen nordover igjen. Man linder 

 dem da i juH maaned oppe ved Bjørnøen, hvor de „vaser i lodde og 

 kril" (Ingebrigtsen). De har nu smaa fostre ifølge meddelelse fra 



