— 144 — 



forsvinden fra Nordhavet maaske i forbindelse med akkerens endnu ikke 

 opklarede maassevandring mod kysten om høsten. Denne fiskes da i 

 store masser i norske fjorde (Romsdal, Nordland). I mange andre bottle- 

 noser fandtes dog ogsaa sild og det særlig paa feltet 6 5° n. og 5°— 

 6° v. samt langs eggen n, om Færøerne i juni. Ingebeigtsen med- 

 deler, at han i mai 1888 paa 71° n. og 10° o. (ca. 45 mil n.v. af Lofoten) 

 fik bottlenose med sild i maven, men ellers er den her fuld af „ akker". 



IngebeictTsen har den forestilling, at bottlenosen stikker meget 

 dybt efter sin føde, akkeren. Under fangsten stak bottlenosen altid ret 

 ned, saa hnen stod altid ganske verttikalt, og den løb da ud indtil 500 

 favne line for at komme op igjen ganske paa samme sted. 



Under almindeUge forhold stikker den nok ikke saa dybt, hvor dybt 

 ved man ikke. At udrede dette spørgsmaal vikle have den allerstørste 

 interesse; thi intet tyder formentlig mere paa, hvilken rigdom af store 

 organismer der forekommer i havets midtre vandlag, end erfaringer over 

 disse hvalers vandringer saadan, som vort kart (se fig. 56) viser det. 



Her betegner jo hver prik et felt, hvor bottlenose er skudt 

 fuldproppet af blæksprnt, hentede fra forholdsvis dybt vand. 

 Men naar vi ved, at havet paa disse steder er 8 — 2000 

 favne dybt, forstaar vi, hvilket overordentlig rigt liv af or- 

 ganismer midt i vandmasserne der maa findes. 



Denne overordentlige vigtige erfaring stiller os en lang række af 

 uløste spørgsmaal. Vi maa vide, i hvilke dybder disse masser af blæk- 

 sprut lever, hvad de lever af, og fremfor alt om do selv forfølges af fisk, 

 om der med andre ord vandrer fisk der ude paa bottlenosefeltet over de 

 svære havdybder. Ovenfor nævntes, at jeg i aaret 1900 fandt sild der- 

 ude, og at flere af de skudte bottlenose havde sild i maven. I min 

 første beretning fra „Michael Sars"s ekspeditionen i aaret 1900 (se denne 

 aarsberetning for 1900 4de hefte) har jeg omtalt nærmere, at vi under 

 de øverste 100 favne fandt svævende et dyreliv af større planktonorga- 

 nismer (krebsdyr, orme etc?), der kan antages at udgjøre disse blæksprut- 

 ters næring, og at vi ogsaa der ude fiskede stor torsk, sei og hyse, som 

 altsaa vandrede midt i vandlagene over de store dybder. At nu blæk- 

 spurtterne forekommer i vældige masser derude, fremgaar af vort kart; 

 i hvilken udstrækning torsken forekommer, kan mine faa forsøg fra 1900 

 ikke bevise, og løsningen af dette spørgsmaal er fremtiden forbeholdt. 



Som vi senere skal se, møder vi i de tropiske have de samme 

 spørgsmaal, idet vi der finder en bottlenosen nærstaaende hval, kaske- 

 lotten, levende af blæksprut over de større havdyb. 



Kiikenthal anfører AVale der Arktis), at ungerne antagelig fødes, 

 tidlig paa vaaren, da man i mai og juni hyppig kan se hunner med ny- 



