— 147 — 



I marts fandtes foster af 0.125 meters længde 



I april — — - 0.3-0.8 — — 



(som en enkelt undtagelse 2.5 — — ) 



I mai fandtes foster af 0.3—1 — — 



I juni — — - 1.1—2 — — 



I juli — - - 1.7—3.1 — — 



Efter dette skulde man slutte, at den parrer sig i februar, og at den 

 fuldbaarne unges støiTelse, 6 m.. vil kunne naaes til næste aars første 

 maaneder, med andre ord, at finhvalen gaar drægtig i 1 aar. Her- 

 med stemmer mange andre iagttagelser. GuLDBEEa anfører saaledes: 

 „I et par dage i slutningen af mai 1883 blev der af flere af hvalfan- 

 gerne paa Østfinmarken iagttaget en masse „ung hval" sammen med en 

 del voksne finlival, der viste sig over hele Yarangerf jorden, idet de gik 

 og fraadsede i loddestimerne. De mindste af disse finhvalunger havde en 

 længde af knap 20 fod, altsaa omkring 6 meter. Mange] af ungerne 

 havde ikke engang rede paa at lægge sig paa siden for at fylde munden 

 med lodde, men gik blot og „nafsede", medens de større unger havde 

 lært grebet. Denne mængde hval forsvandt dog snart igjen.'- 



„Ogsaa i juni maaned saa man af og til en del ung finhval sam- 

 men med nogle faa voksne. De ældre og erfarne skyttere .... beret- 

 ter, at de aldrig har seet en enkelt flnhval ledsaget af sin unge, derimod 

 altid i flok og følge, dels lidt større unghval sammen, dels i større flokke 

 sammen med de ældre. Kapt. Grøxn (skib „ Skjold") har berettet mig, 

 at han den 24de juli 1883 fangede en fmhvalhun, som ledsagedes af en 

 liden unge. — Størrelsen er mig desværre ikke bleven opgivet — ; af 

 moderens yver udtappedes flere potter melk." 



Ingebeigtsen har meddelt mig, at man om sommeren hvert aar 

 ser unger af finhvalen. dog aldrig i saa stort antal, som de voksne, ja 

 endog væsentlig færre end de fostre, som findes i de voksne hval. 

 Fostre forekommer slet ikke i hver hunhval, Imlket ogsaa stemmer der- 

 med, at ungen i flere maaneder følger moderen, saaledes at det ikke er 

 sandsynligt, at finhvalens hun gaar drægtig hvert aar. 



IngebrtctTsen antager, at om der et aar fanges 50 — 60 finhval, er 

 det antal fostre, der forefindes, ca. 10 — 15, medens i forhold endnu færre 

 unger er at se. Det sidste forklarer han 'sig saaledes, at en stor del 

 af finhvalhunnerne, ligesom knølhvalerne, vandrer „vest i havet" og ka- 

 ster der, medens kun endel gjør dette i Finmarkshavet. 



Finhvalen forekommer foruden i Finmarkshavet, ved Europas ky- 

 ster, ved Grønland, Nordamerika og er den eneste finhval, der er fun- 

 den i Middelhavet. 



Langs det sydlige Norges kyster viser den sig især under silde- 

 fiskerierne specielt ved storsildfisket udenfor Romsdal, vaarsildfisket og 



