Femte kapitel. 



Hvalfangsten. 



I det foregaaencle kapitel gaves en oversigt over det norske Nord- 

 havs hvaler, der, som vi saa, danner en lang række indbyrdes meget 

 forskjellige former fra de smaa hurtige delfiner til de graadige store tand- 

 hvaler og dyreverdenens største kolosser, bardehvalerne. 



Forskjellig, som de forskjellige hvalers legemsbygning og udseende 

 er, saaledes viste sig ogsaa deres levevis at være. De arktiske egne 

 har sine typiske beboere (grønlandshvalen, hvidfisken, narhvalen), som 

 yderst sjelden forvilder sig bort fra de vandlag, hvor den evige is giver 

 alt sin karakter. De varme tropiske have sender af og til, men yderst 

 sjelden, sine store kaskelotter op i Nordhavet, og som store rariteter 

 skydes de af Finmarkens hvalfangere og vækker da samme forundring, 

 som de sydfrugter, Nordlandsbeboerne finder paa sin strand. Men ogsaa 

 Nordhavet har sine egne hvaler, de hvis vandringer lovmæssig er bundne 

 inden Nordhavet og det nordligste Atlanterhav. Yi saa, at der sent paa 

 vaaren og forsommeren indfandt sig en mængde hvaler over hele Nord- 

 havet, af hvilke nogle (bottlenosen) langt fra alle kyster forfulgte de 

 store blæksprutstimer, medens andre (blaahvalen, seihvalen, knølhvalen 

 og vel fordums nordkaperen) vandrede nordover mod de rige plankton- 

 marker, som den arktiske sommer frembringer, for allesammen at for- 

 svinde, naar høsten og begyndelsen af vinteren med sit mørke og gold- 

 hed dræber sommerens kortvarige liv. 



En egen gruppe forlader dog kun undtagelsesvis Nordhavet, det er 

 de former, som oftest sees ved vore kyster, som lever af kysthavets fisk 

 og derfor følger disse paa deres vandringer. Disse hvaler kan derfor 

 fremfor de andre kaldes det norske kysthavs hvaler. 



Som alle disse dyrs levevis er forskjellig, saaledes har ogsaa men- 

 neskets bestræbelser efter at fange og tilgodegjøre sig dem maattet an- 

 tage forskjellige former. 



