— 175 -^ 



3. Bottlenosefangsten. 



Ligesom bottlenosen i sin bygning og levevis i mange henseender 

 minder om kaskelotten, saaledes har ogsaa bottlenosefangsten mange 

 lighedspunkter med den fangst, vi i det foregaaende har skildret. 



Fremfor alt foregaar begge langt fra alle kyster i det aabne hav, 

 og hvalen flenses ved fartøiets side. Medens kaskelotfangerne anvender 

 „bombelandsen", bruger dog de norske bottlenosefangere smaa „svivel- 

 kanoner", 30—36 tommer lange af IV2 — 2 toms diameter, hvortil svarer 

 harpuner af forskjellig størrelse. Kanonerne er dels fæstede i fartøiets 

 ræling, dels i bongen af baadene, og da bottlenosen har den vane „af 

 nysgjerrighed" at komme lige ind paa fartøiets bong, skydes de ofte fra 



T'ig. 65. Norsk bottlenosefanger i begreb med flensning- af bottlenose. Efter fotografi af 

 A. WoLLEBÆK fra ,.Heimdalstogtet". 



selve fartøiet. Af den grund kan man ogsaa anvende fartøier; thi man 

 behøver ikke i den grad jage bottlenosen som f. eks. finhvalerne. 

 Karakteristisk for bottlenosen er det, at den stikker ret ned mod bun- 

 den „som et lod", naar den træffes, ofte, ifølge meddelelse fra kaptein 

 Ingebrigtsen, 400 favne, og at den kommer op paa samme sted igjen. 

 Dette giver interessante oplysninger om disse hvalers store evne til at 

 udholde havdybenes vældige tryk. 



I forrige kapitel saa vi (se kartet, fig. 56), at bottlenosen tidlig 

 paa vaaren indfandt sig i Nordhavet, og at den i tiden april — ^juli fandtes 

 paa de saakaldte „felter", fra aar til aar bestemte omraader af havet, 

 hvor den fortrinsvis ynder at færdes, og hvor antagelig dens føde, sild 

 og blæksprut, fortrinsvis har sit opholdssted paa denne aarstid. 



