— 180 — 



fangerne mange historier om, hvorledes de har ladet dampskibet arbeide 

 med f nid fart agterover og alligevel er blevet slæbt forover med dampbaads- 

 fart i mangfoldige timer. „Naar hvalen begynder at blive udmattet," 

 siger Juel, „kortes ind paa Hnen, indtil man har den 50 — 60 favne fra 

 fartøiet, da baaden fires af, hvorpaa man søger at give den fra denne 

 den sidste rest med landserne. Er søen og hvalen urolig, kan dette ofte 

 være et vanskeligt arbeide. Er veiret rimeligt, kan man faa lændset 

 den temmelig hurtigt." 



Hvalen slæbes nu tillands, og her blir den paa stranden afspækket, 

 idet spækket blir winchet af den (se fig. 68) og direkte op i „ fabrikken", 

 hvor det blir dampsmeltet i jernkjedler. Efter at være klaret paa for- 

 skjellig vis haves da tranen paa tønder eller fustager, mest paraffinfade. 



Det vikle her føre os altfor langt at skildre, hvorledes denne tran- 

 beredning foregaar, hvorledes ogsaa fedtet i tunge, indvolde etc. udnyt- 

 tes, og hvorledes de guanofabrikker er indrcdede, som ofte er knyttede 

 til hvaletablisscmenterne, og hvor ben, kjød etc. tørres og pulveriseres 

 til gjødningsstoffe. Man har ogsaa med mere eller mindre held søgt at 

 fabrikere kraftfoder af hvalkjødet. Barderne renses for alt kjød, vaskes 

 med soda og tørres. 



Det var i 1865, at Svend Foyn begyndte sine forsøg paa hval- 

 fangst i Yarangerfjorden. I aarene 1865, 1866 og 1867 skal han kun 

 have liavt lidet held med sig og væsentlig arbeidet med at forsøge sig 

 frem; men i aaret 1868 skjød han 30 hval, og dermed begyndte den 

 regelmæssige fangst, for i løbet af meget faa aar at vokse op til en foi^ 

 norske forhold betydelig bedrift. Paa hosstaaende tabel gives der nu en 

 oversigt. udarbeidet af hr. fiskeriinspektør Sørensen, over de forskjellige 

 hvaletablissementers oprettelse og antallet af de fartøier, som i aarene 

 1864 — 1901 har været i virksomhed i hvalfangsten i Finmarken, og^ 

 denne tabel vil vistnok være til adskillig veiledning ved den følgende 

 korte oversigt over bedriftens historie. Som man ser, er der til tabellen 

 føiet et oversigtskart, der med sorte punkter angiver etablissementernes 

 beliggenhed; i tabellen er i overensstemmelse hermed stationerne ordnede 

 saaledes. at de vestligste er længst til venstre, de østligste til høire; det 

 har dog naturligvis ikke været muligt i tabellen at sætte hvert etablis- 

 sement ret under dets behggenhed i kartet. 



Af denne tabel vil man ligesom af de historiske fremstilhnger, der 

 i tidens løb har været givet af hvalfangsten, se, at denne begyndte i den 

 aller østligste del af Finmarken. I aarene 1864 — 1868 arbeidede Foyn 

 alene og kun med et skib fra sit etabhssement i Yadsø, i aarene 1869^, 



Se angaaende nærmere enkeltheder liei-om: Juel: Hvalfangsten i Finmarken. 

 Norsk Fiskeritidende 1888. 



