— 201 — 



I henhold til herom fremsat forslag- fra indredepartementet bevilgedes 

 beløb til nedsættelse af en kommission (af 30te januar 1890), til hvis 

 formand udnævntes kaptein i marinen Niels Juel. Denne kommission 

 afgav 7de august samme aar sin indstilling til ny lov. 



Kommissionen har fortjenesten af at have tilveiebragt et særdeles 

 stort materiale væsenthg af historisk og statistisk art, Hgesom den ogsaa 

 indhentede en mængde udtalelser fra forskjelligt hold. 



Om grundlaget for dens egne overveielser udtaler kommissionen: 

 „Som seet lindes der i de officielle dokumenter, som omfatter fiskernes 

 klager over hvalfangstens skadelighed, saagodtsom ingen paa bestemte 

 fakta bygget argumentation. " „ISroget bevis for paastandenes rigtighed 

 føres kun undtagelsesvis, medens der forlanges, at hvalfangerne skal 

 levere fyldestgj ørende saadant for deres bedrifts uskadelighed." 



„Man har derfor for en større del været henvist til avisartikler, 

 referater, samtaler, egen erfaring og de optagne forklaringer samt lil 

 professor Saes's erklæringer og indberetninger, til hvalfangernes imøde- 

 gaaelser, og delvis til de fremsatte lovforslag for at kunne give en 

 nogenlunde fyldig fremstilling og grundene til disse, de være virkelige 

 eller indbidte." 



Kommissionen uddeler nu fiskernes „klagemaar' i en lang række 

 forskjellige grupper og diskutterer dernæst punktvis hver enkelt. Disse 

 er af meget forskjellig art. Først drøftes politisk-nationaløkono- 

 miske spørgsmaal som „bygdeinteresser", „skattespørgsmaar', konku- 

 rancen mellem fiskernes og hvalfangernes tranprodukter, hvalfangstspørgs- 

 maalets anvendelse i den politiske konkurrances tjeneste. 



Saa gjennemgaaes selve loddefisket i historisk-statistisk 

 henseende. 



Dernæst drøftes de naturhistoriske spørgsmaal som hvalens 

 forhold til loddens og torskens indsig, fangstens indflydelse paa hvalbe- 

 standen, hvalafi^aldets skadelighed for dyrelivet og fiskebestanden langs 

 land. 



Og tilslut betragtes betydningen af muhge koUissioner og sammen- 

 stød mellem de to bedrifters fartøier (spørgsmaal, der nærmest henhører 

 under fiskeriopsynets administrationssfære.) 



For samtlige punkters vedkommende finder kommissionen de mod 

 hvalfangsten fremførte paastande uberettigede. Den anfører som hoved- 

 resultat af sine overveielser: 



„I henhold til hvad der er anført i det foregaaende, er kommissio- 

 nens samtlige medlemmer fuldt enige i de der anførte præmisser samt i, 

 at der i anledning af hvalfangsten i Tromsø og Finmarkens amter ikke 

 paakræves andre lovbud end politibestemmelser." Altsaa ingensom- 

 helst fredning ansees nødvendig og dette motiveres paa den ene side 



