— 209 — 



Der har været paastaaet, at fiskemasserne i det store og* hele nu bUr 

 staaende saa langt længer tilhavs end før, mens de tidligere kom langt nær- 

 mere land paa grundt vand, og at denne omstændighed er skyld i den 

 omlægning af bedriften, som de senere aar har medført, fra juksefiske 

 til linefiske, hvorved især de mindre, aabne baade skal være blevne langt 

 ugunstigere stillet end før. 



Af den i tredie kapitel givne fremstilling af Finmarksfisket, vil det 

 sees, at paastanden om, at fisken nu ikke siger saa nær land, at jukse- 

 fiske kan foregaa, ikke er ganske korrekt. Der baade kan fiskes og der 

 fiskes endnu adskillig fisk med juks, dog er der ingen tvivl om, at der 

 fiskes langt mindre end før. Dette paastaaes ofte kun at skyldes den 

 stadig mere stedfindende omlægning af baadtyperne, som særlig for de 

 fremmede nordlændingers vedkommende i de senere aar har været meget 

 stor. Men hvor rigtigt dette end er, saa er det dog utvivlsomt, at fiskens 

 sig i de senere aar neppe har naaet saa langt ind mod stranden som før. 

 Nogle har nu sagt, at dette er de udenfor paa 1 an db akke n staaende 

 liners skyld, som har stanset fisken, atter andre mener altsaa, at det 

 skyldes den omstændighed, at der nu er saa faa hvaler til at jage lodde- 

 masserne og dermed fisken ind mod land. 



Her, som i mange saadanne spørgsmaal, foreligger der faa sikre og 

 nøiagtige beskrevne erfaringer at bygge sin mening paa. 



Jeg for mit vedkommende formaar hverken at tillægge linerne eller 

 hvalen den store betydning til at paavirke de store fiskemassers gang^ 

 som de to ovenfor nævnte anskuelser af sagen gjør, og jeg bygger min 

 opfatning af sagen paa følgende erfaringer. 



Under skildringen af torskens vandringer har vi i de tidligere kapitler 

 udførlig omtalt de store vekslinger, disse undergaar. Yi har saaledes 

 seet, at der i tidligere tider fandtes et stort 8pitsbergfiske, mens nu 

 intet saadant findes. Ligesaa at der nu findes store Murmanfiskerier^ 

 mens der tidligere næsten ikke har været fisk under Murmankysten. 

 Idethele giver disse erfaringer indtrykket af store vekslinger, og saa- 

 danne fandt sted, længe før baade linefisket og hvalfangsten tog saadant 

 opsving. 



De samme erfaringer kj ender vi ogsaa fra Søndmørskanten og her 

 synes vi særlig at kunne lære meget. laar fandt der nemlig et vældigt 

 indsig af skrei sted og det langt ind i de indre af de fjorde, hvor der 

 for 25 aar siden fandt store fiskerier sted (Borgundfj orden). Her kunde 

 man med synkenot og juks laste sine baade saa hurtig som man kunde 

 komme til for pladsens skyld, og imens fik damperne ude paa 

 bankerne paa sine titusinder af kroge kun saa knap fangst, at de slut- 

 tede hele bedriften, tog sine doryer og reiste ind i fjorden for at drive 

 juksefiske. En saadan begivenhed har paa Søndmør ikke fundet sted paa 



14 



