— 213 — 



spørgsmaal afhænger efter min mening af den værdi, man tillægger fin- 

 hvalens indflydelse paa fiskerierne. Sammenligner man udbyttet af 

 iiskerierne med udbyttet af hvalfangsten, viser det sig nemlig, at de 

 første har en langt større værdi (se figur 72, hvor der er givet en 

 grafisk fremstilling af udbyttet af fiskerierne, hvalfangsten, haakjærring- 

 og sælfangsten i aarene 1868 — 1900). Desuden har fiskerierne en langt 

 større betydning for staten, idet de utvivlsomt er en absolut nødvendig 

 eksistentsbetingelse for hele det nordlige Norges befolkning. Endvidere 

 er det hævet over tvivl, at fiskerierne indeholder store fremtidsmuligheder, 

 medens al hvalfangsts historie tyder paa, at ogsaa Finmarkshavets hval- 

 fangst er en bedrift, hvis fremtid er begrænset. 



Det er derfor min opfatning, at hensynet til fiskerierne, saafremt 

 det maatte ansees nødvendigt, vilde retfærdiggjøre kravet paa hvalfangstens 

 ophør, men jeg formaar alligevel ikke — med mit syn paa betydningen af 

 finhvalens indflydelse paa fiskerierne paa den ene side og bestandens 

 størrelse i øiebhkket paa den anden side — at anbefale, at man gaar til 

 et saadant skridt. 



Jeg mener, at det har sin betydning, før man tager standpunkt i Føigeme af 

 denne sag, at overveie, hvilke følger et totalt forbud af hvalfangsten vil^^ betingei- 

 medføre for landet, for staten og for fiskerne selv, samt hvad der kan ^®™^^i' 

 gjøres i denne sag uden at umuliggjøre hvalfangsten. ^ sen af totalt 



For landets nationalindtægt betyder forbudet af hvalfangsten forbud. 

 tabet af et aarligt beløb, som i de sidste aar var følgende: 



1896 k 



r. 1.034.600 



1897 - 



- 1.320.600 



1898 - 



- 1.286.600 



1899 - 



712.000 



1900 - 



498.000 



Som man ser, er dette et særdeles betydeligt aarligt beløb, naar 

 man sammenligner det med de øvrige indtægtskilder i Finmarken; i 

 enkelte aar har indtægten endog naaet halvdelen af udbyttet af fiskerierne, 

 i de senere aar har det sunket ned til omtrent en tiendedel. Til en 

 rigtig bedømmelse af værdien af hvalfangsten hører selvfølgehg en rigtig 

 bedømmelse af dens fremtid. Saafremt denne viser sig fremdeles at 

 kunne give værdier som de ovenfor nævnte, er selvfølgehg betydningen 

 af hvalfangsten for de kommende aar klar ; viser hvalfangsten sig derimod 

 stadig at gaa tilbage, er det klart, at en fortsættelse væsentlig har den 

 betydning, at den i etabhssementerne nedlagte kapital efterhaanden og 

 under varetagelse af eget tarv kan afvikle forretningen. Fra dette 

 synspunkt maa der ogsaa reises det spørgsmaal, hvorvidt der ikke lader 

 sig træffe en ordning med hvalfangsten, saaledes at denne paa den ene 



