Syvende kapitel. 



Hvilke maal bør arbeidet for det nordlige 

 Norges fiskerier stille sig? 



Dybere aar- Det forslag til løsniiig af stridsspørgsmaalene mellem fiskeri og 



sagertiianti- hvalfangst, som jeg i det foregaaende kapitel har fremsat og motiveret, 



na anos - g^^jj^^^^gj, forsaavidt overens med det væsentlige i de af fiskerne oprinde- 



Devæoelsen. • 



lig stillede kiav, som det søger at forebygge hvalfangstens indflydelse 

 paa fisket under loddemassernes indsig og desuden tilsigter bevarelse af 

 den hvalart, som har betydning for fiskerierne. Derimod stiller det sig 

 i modsætning til de krav om absolut forbud af hvalfangsten, som i de 

 senere tider er fremsat, og det fordi jeg ikke har kunnet tillægge hval- 

 fangsten de vidtrækkende følger for fiskeribedriften, som den almindelig 

 af fiskerbefolkningen og dennes talsmænd paastaaes at have. 



For enhver undersøger, som paa et eller fiere punkter stiller sig i 

 modsætning til en saa sterk og energisk bevægelse som anti-hvalfangst- 

 bevægelsen, vil det føles som en pligt at begrunde sit standpunkt ikke 

 alene saaledes, at han rent saglig fremholder motiverne for sine 

 egne forslag, men ogsaa paa den maade, at han søger at klargjøre de 

 dybere aarsager og grunde for de forslag, om hvilke opinionen samler 

 sig, men som han selv ikke kan tiltræde. 



Hvallovkommissionen af 1890 formaaede ikke at give anden for- 

 klaring for bevægelsens omfang og størrelse end den, at opinionen var 

 kunstig lavet af en særdeles paagaaende og mere eller mindre aabent 

 arbeidende agitation. Den siger herom: „Komiteen har fundet støtte 

 for sin opfatning i den almindelige mening, som nævner uden forbehold 

 de 5—6 mænds navne, der væsentlig har bidraget til at holde hval- 

 spørgsmaalet oppe samt til, at stedse større og større fordringer er ble- 

 vne opstillede. Ogsaa disse fordringer bærer i og for sig agitationens 



