9->J 



aaret er særdeles rigt med fisk. Hjemmebefolkningen i Finmarken 

 driver derfor i overveiende grad fiske fra ofringer. 



Langs store dele af landet har der forlængst skeet forandringer 

 i denne driftsmaade, som jo fra Søndmør til Finmarkem var den oprin- 

 delige. I Nordlands og Tromsø amt har man anskaffet sig halvdækkede, 

 dækkede sneseilsfartøier,e skøiter, dampskibe, og de, som har slige 

 fangstredskaber, de driver i regelen fisket mere eller mindre aaret rundt 

 paa den maade, at de flytter fra sted til sted. Saaledes tilbringer mange 



Fig. 72. Otiiiiger og rorbuder paa fiskevær i i^'inmariveii. 



skreifisketiden paa bankerne udenfor Senjen, derfra drager de til Fin- 

 marksfisket, derfra til Nordland og Tromsø, hvor de enten driver bank- 

 fiske efter længe, deltager i seifisket eller driver efter sild i Vestfjorden 

 og det langt udover høsten. Nogle reiser endog til Søndmør. Deres fiskefelt 

 omfatter hele det nordhgste Norge, og de er fiskere en stor del af aaret. 

 Hvad forandringer dette medfører, vil man vanskelig forståa uden 

 at kjende bedriften langs hele kysten helt fra Søndmør til Finmarken. 

 Kjendskabet til denne kyststrækning vil imidlertid bringe forstaaelsen af, 

 at man i øieblikket staar overfor en af de største omlægninger af en 

 driftsmaade, som vort land har seet i den seneste tid, den kan forsaavidt 



