Forestillin- 

 gen om 



lykkeligere 



svundne 



tider. 



— 230 — 



Ja man kan endog forståa, at det kan fremkalde bitre følelser overfor 

 dem, hvis arbeide har mere held med sig, saameget mere, som disse i 

 regelen ikke er hjemmehørende og trods dette høster det rigeste udbytte 

 af de sparsomme herligheder, Finmarken byder paa. 



Under disse forhold har forestillingen om lykkeligere svundne tider 

 bragt det ønske til at vokse sig større og større, at de gamle driftsforhold 

 maatte vende tilbage. Søndenfjelds har man tænkt tilbage paa de tider, 

 da fjordene skal have været fulde af fisk, og man alene i en liden baad 

 kunde drive et tilstrækkeligt lønnende fiske, og man har troet at kunne 

 faa saadanne tilstande iil at vende tilbage ved at frede og formere den 

 ^fiskebestand", som man troede saa yderlig formindsket af fiskeriet. I 



Fig. 73. Agndamper omgivet af tiskerljaade i Finmarken. 



Finmarken har man ment ved forbud af hvalfangsten at kunne faa be- 

 driften omlagt til juksefiske igjen. 



Yed disse forestillinger er man imidlertid efter alt, hvad der fore- 

 ligger til sagens bedømmelse, slaaet ind paa en feilagtig vei. 



Søndenfjelds har der vistnok til regelmæssighed aldrig været det 

 paradis, man tror at have tabt. Fjordene har vistnok altid med und- 

 tagelse af visse kortere dele af aaret og enkelte særlig gunstige perioder 

 været fattige; men de smaa fordringer til livet og de smaa markeder for 

 varen har dengang havt meget lettere for at blive tilfredsstiliede end nu. 

 Og hvor priselig end befolkningens vilje er til at underkaste sig de 

 strengeste forbudslove, saa er dette dog ikke den store vei til bedriftens 

 ophjælp og udvikling. 



