PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Ericàcies. 



G. 472. - Eriça. 



1,750. —E. vàgans L. 



(com si diguéssim èrica vagabunda, perquè 

 Linné va creure que creixia ensems a l' Àfrica i 

 a Tolosa de Llenguadoc.) 



Tija de 3-8 dm, glabra, tortuosa, ramificada, 

 de branques dretes, fuUes verticil•lades de qua- 

 tre en quatre o de cinc en cinc, estretament 

 linears, obtusetes, amb un solc al revers; flors 

 rosades, subverticil•lades, en raïms terminals 

 més fluixos que en l'anteiior, freqüentment ter- 

 minats per fulles; peduncles capil•lars, biacteo- 

 lats, tres o quatre vegades més llargs que les 

 flors; divisions calicinals ovato-obtuses, iguals a un terç de la corol•la, aquesta 

 acampanada, quasi tan ampla com llarga; anteres exertes, mútiques, de cefles 

 separades fins a la base; estil exert i càpsula ovoide, glabra. 



Geografia, — Landes i boscos de terres silícies: Torroella de Montgrí, Tordera (Vay.); 

 Pierrefite, als Alts Pir. (Lap., Zett.); Pic de Gaur, Bezius, Garrau, Fos (C. et S.). — Jul.-Set d). 



E. vàgans 



^ 



1,751. — E. scopària L. 



(perquè d'aquesta i d'altres espècies se'n fan les 

 escombres de bruc; scoparius és l'escombriaire.) 



Sinonímia. — Bruc d'escombres; bruga, al 

 Montseny, bruc femella, a ISIenorca; cast. brezo 

 de escobas; fr. bruyère à balai, brumaille. 



E, scorpàría 



Tija de 5-10 dm, dreta, glabra, molt ramifi- 

 cada, branques primes, dretes, grisenques; fulles 

 en verticils de tres o quatre, petites, linears, 

 obtuses, glabres, lluents, revoludes, amb un solc 

 al revers; flors verdoses, molt petites (2x2 mm), 

 1-4 d l'axil•la de les fulles, en llargs raïms espiciformes, peduncles a penes 

 iguals a les flors, bracteolats; divisions calicinals ovato-obtuses, anteres incluses, 

 mútiques, estigma pütat, quasi exert, càpsula glabra. 



Geografia. — Boscos i costes dels terrenys silicis : Montseny, d'on baixa fins a l'estació 

 de Gualba i s'estén cap a Vidreres, Blanes, Lloret i Tossa; S. Hilari, Montsoliu, Guilleries, 

 a la serra del Coll; cap a Copons i altres llocs de la Sagarra. = Vic, Pla de la Calma, Tarra- 

 gona, Pons, Castellfollit, part de la Sagarra (Csta.); Massanet, La Bisbal (Vay.); La Cellera 

 (Cod.). — Abr.-Juny. 



(1) Caldria comprovar l'existència d'aquesta èrica a Torroella de Montgrí i Tordera. (F. Q..). 



44 



