FLORA DE CATALUNYA 



Gènere 481. — CENTÚNCULUS L. 



(Nom usat en botànica des dels temps prelinneans per a designar diverses menudes herbe- 

 tes. Diminutiu del llatí cenío, significa la manta o roba velles fetes de multitud de retalls 

 o molt apedaçades, i el pedacet mateix. Aquí és utilitzat el mot al•ludint a la exigüitat 

 del vegetal.) 



Flors blanques o rosades, molt petites (1-2 mm), axil•lars, solitàries, sub- 

 sèssils, solament obertes en ple dia; calze quadripartit, de segments lanceo- 

 lato-alenats; corol•la quasi urceolada, quadripartida, més petita que el calze, 

 de divisions dretes, enteres, agudes; androceu de quatre estams, opositi- 

 pètals, exerts; el fruit és un pixidi globulós o càpsula de dehiscència trans- 

 versal, apiculada, més curta que el calze; llavors trígones i puntejades. 



C. mínimus 



1,780. — C. mínimus L. 



(per ésser planta molt menuda.) 



Geografia. — Llocs sorrencs i humits de la regió 

 mediterrània: Empordà; Cabanes (Senn.i); Prats de 

 Molló (Bub.), — Maig-Juny. 



71 



