FLORA DE CATALUNYA 



Ericàcies. 



G. 467. - Arctostaphylos. 



Geografia. — Boscos i roques de les muntanyes : Montserrat, al peu de S. Jeroni i al 

 Turó del Moro; Coll de Jou i altres llocs del Cadí; abundant al cim del Montsant; Guille- 

 ries, a la Serra del Coll. = Montseny (Csta.); Castelladral (Puj. Cl); Susqueda, Querós 

 (Vay.); Vall d'Aran, al Port de la Picada (Zett.); Montgarri (Bub.); Pla de Beret, Tredòs 

 (Timb.); Ruda, Port de Viella (C. et S.), i regions altes de tota la Vall (Llen.). — Abr.- 

 Maig (i). 



1,743. — A. alpina Spr. 



(per viure als Alps.) 



Subarbust de 3-6 dm, de tiges primes, molt 

 ramoses, i ajagudes, branques joves glahres, fulles 

 fugisseres, transovades o lanceolades, llargament 

 cuneato-peciolades, denticulades , membranoses, 

 pestanyoses, i venoso-reticulades en ambdues ca- 

 res; flors blanques amb la gorja verdosa, en 

 nombre de 2-3 a l'àpex dels ramells, contempo- 

 rànies de les fulles o més primerenques que elles; 

 corol•la urceolada, de dents curtes, filaments 

 estaminals subpubescents; drupa globulosa, de la 

 magnitud d'un pèsol gros, llisa, a la fi d'un blau negrós, acídula, mengívola. 



A. alpina 



Geografia. — Boscos i roques de les altes muntanyes : Castanesa, Bassivé (Csta.); Vall 

 d'Aran: muntanya d'Arties (Isern, ex Colm.); Pir. central (Rouy); muntanya d'Esquierry 

 (Bub.). — Jul.-Ag. 



(i) Abundant també a la Serra de Prades, cap als Cellerets, i és freqüent en tot el massís dels Ports de Tortosa, 

 d'Horta i de Beceit, amb el pi rojal (P. silvester) i la pinassa (P. Laricio); així mateix al Montsec de Rubies i al 

 d'Ager, (F. Q..). 



37 



