FLORA DE CATALUNYA 



Campanulàcies. 



G. -í6o. - Phyteuma. 



Geografia. — Boscos i prats de les muntanyes: Montseny, S Hilari, Berga, Ribes, Núria. 

 = OIot(Salv.!); Cadí (Jover, Csta.); Vidrà, Llers, la Cerdanya (Vay.); Mare de Déu del Far 

 (Cod.!); Bassivé, Castanesa (Timb.); Ribera de Ruda (Llen.). — Juny-Ag. 



A''. B. Costa creu que la planta trobada per Jover al Cadí pertany, més que a la 

 Pli. Halleri kW., a la Ph. nigrum Sm., considerada com mera varietat de la P/z. SjOíca/um L. , 

 de la qual hom la distingeix al moment per les flors d'un blau fosc. 



que les 



1,709. -Ph. betonicifólium Vill. 



(per la semblança de les seves fulles amb les de 

 la betònica.) 



Rizoma inflat, carnós, fusiforme, que gene- 

 ralment produeix una sola tija de 2-5 dm, 

 dreta, pr'ma, glabra o pubescent, simple, fu- 

 ' llosa en els dos terços inferiors; fulles pubes- 

 cents o pestanyoses, rarament glabres, fistona- 

 des o serrades, les inferiors llargament pecio- 

 lades, lanceolato-agudes, cordiformes a la base, 

 les superiors sèssils, lanceolades; capítol ovoide, 

 després espiciforme, bràctees linears, més curtes 

 flors, que són blaves, calze i estams ordinàriament glabres, tres estigmes. 



Ph. betonicifólium 



Geografia. — Pastures de les altes muntanyes silí- 

 cies: Monllluís (Gaut.); Espanya oriental (Rouy); Pire- 

 neus centrals (Isern!); Pic de Jisoles (Timb. ex C. et S.); 

 Ports de Beceit (Losc.!). — Ju!.-Ag. 



1,710. — Ph. Michelii All. - ~ Ph. scorzo- 

 nerifólium Vill. 



(en honor de Pietro Antonio Micheli, cèlebre bo- 

 tànic florentí del segle xviii; scorzonerifolium, 

 per les fulles semblants a les de /'Scorzonera.) 



Hom la separa de l'anterior per les fulles in- 

 feriors no cordiformes a la base, sinó atenuades, 

 lanceolades o lanceolato-linears, semblants a 

 les de la Campanula persicifolia L. (en lloc d'assemblar-se a les de la Betònica 

 offlcinalis L.), calze pubescent, fllaments estaminals pestanyosos i dos estigmes. 



Ph. Michelii 



Geografia.— PAsiuTts de les altes muntanyes silícies: Vall d'Err, al vessant francès (Vay.); 

 la Cerdanya, a Font-Romeu; Orri, de la Vall d'Eina (Gaut.); escletxes de les roques elevades 

 de Custoja (Compy,); Pireneus orientals (Coste, Rouy). — Jul.-Ag. 



zx 



