PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 488. — FRAXINUS L• 



(Hom ho deriva de 'fpà;!(;, tanca, perquè sovint els freixes serveixen per a limitar 



o tancar les propietats,) 



Flors polígames, verdoses, precursores de les fulles, en raïms oposats, 

 curts, situats prop de l'àpex de les branques, drets, penjants a la maturitat; 

 calze i corol•la nuls, i fruit en sàmara foliàcia. Arbres de gran talla, de fuUes 

 imparipinnades, amb 7-13 folíols el•líptics, ovato-lanceolats o lanceolats, 

 cimeïformes, dentats, verds per sobre, més pàl•lids i pubescents per sota prop 

 dels nervis. 



1,793. — Fr. excélsior L. 



(Es el mateix F. excélsior de Bahuin; abans, 

 encara, digué Teofrast, parlant de dues menes 

 de freixe: unum excelstmi, procerum..., (que és 

 aquest) alterum humilius, minus augescens... 

 Excélsior, doncs, per la seva alçada considerable.) 



Sinonímia, 

 fr., fréne. 



Freixe, freixera; cast., fresno; 



Espècie polimorf a que al nostre país està re- 

 presentada per dues races principals: 



Sàmares atenuades, cuneïformes a la base, oblongues, de 3*5-4 cm, 

 folíols estretament lanceolats, llargament acuminats, densament 

 serrats Fr. angustifólia. 



Sàmares arrodonides o truncades a la base, el•líptiques, de 2-2*5 cm, 

 folíols lanceolats, acuminats, fluixament serrats . . Fr. australis. 



La raça F. angustifólia Vahl té dues varietats: la a obtusa Rouy, de sà- 

 mares lanceolato-oblongues, obtuses, mucronades per l'estil persistent, viu 

 a les valls i muntanyes de la zona mitjana i de l'alta, com és ara a Terrassa, 

 cuit. i rara; la [3 rostrata Rouy, de sàmares lanceolades i agudes, hom la troba 

 a les vores de rius i torrents de Sagaró (Vay.!, in Hb. Cad.). 



La raça F. australis Gay, al Pont de Malagarrida, de la carretera de Car- 

 dona, terme de Pinós (Puj. C.!, in Hb. Cad.). — Abr.-Maig. 



84 



