FLORA DE CATALUNYA 



Gènere 493. — VINC A L. 



(Nom llatí usat de molt antic i derivat de vincire, lligar, per la manera de créixer aquestes 

 plantes, amb llurs rames llargues i primes entrelligades. És la Clematis daphnoides de 

 Bauhin i d'altres, i noti's, de passada, que aquest nom al•ludeix al mateix fet, car 

 Clematis deriva de xXï)(i.a, sarment de vinya.) 



Flors blaves, rares vegades blanques, grans, axil•lars, solitàries, amb el 

 calze quinquèfid, de divisions estretes, acuminades, i la corol•la de tub obcònic 

 i gorja pentagonal, nua; íilaments estaminals peluts, geniculats a la base 

 i dilatats a l'àpex; estigma en forma d'anell pelut, fol•licles cilíndrics, llavors 

 tuberculoses, sense plomall. Tiges ajagudes, radicants, sarmentoses, de fulles 

 ovades o el•líptiques, oposades, 



Peduncles més llargs que les fulles i les flors, divisions calicinals lanceo- 

 lades, més curtes que el tub de la corol•la, fulles glabres, flors mitjanes 



1 ( V. mínor. 

 Peduncles més curts que les fulles, divisions calicinals linears, flors 



grans 2. 



/Sèpals pestanyosos, quasi tan llargs com el tub de la corol•la, fulles 

 I obtuses, ordinàriament cordiformes a la base, pubescents i pesta- 



2 < nyoses al marge V. major. 



Í Sèpals glabres, més curts que el tub de la corol•la, fulles atenuades pels 

 dos caps V. média. 



V. tnlnor 



IjVQQ- — V. mínor L. 



(per correspondre a la Clematis daphnoides mi- 

 nor de Bahuin.) 



Sinonímia. — Vincapervinca; cast. vincaper- 

 vinca, hierba doncella; fr. petite pervenche. 



Tiges glabres, les fèrtils curtes (10-15 cm), 

 dretes, les estèrils llargues (2-3 dm), ajagudes i 

 a la fi radicants, fulles coriàcies, lluents, el•líp- 

 tiques o bé ovato-oblongues, contretes pels dos 

 caps, molt glabres; peduncles més llargs que les 



91 



