FLORA DE CATALUNYA 



Gencianàcies. 



^? 



G verna 



G* 499. - Gentiana! 



1,828. — G. verna L. 



(del llatí ver, la primavera, per ésser molt pri- 

 merenca.) 



Perenne, de rizoma curt, filiforme, molt ra- 

 mificat, cespitós, que produeix tiges florí feres 

 de 3-12 cm, dretes, anguloses, poc fulloses, i 

 d'altres estèrils terminades en rosetó; fulles 

 ovades o el•líptico-lanceolades, agudes o acu- 

 tiúscules, uni-trinerves, les basiiars en rosetó, 

 les caulinars més menys distants; flors blaves, 

 d'un blau fort, grans (3-4 cm de llarg), solità- 

 ries; calze quinquèfid, angules, de lòbuls lanceo- 

 lato-linears, acuminats, més curts que la meitat del tub; corol•la infundibu- 

 liforme, de doble llarg que el calze, quinquelobulada, de lòbuls ovato-obtusos, 

 amb els apèndixs dels sinus iguals a la quarta part dels lòbuls, bífids; estils 

 soldats, càpsula oblonga, atenuada a la base, sèssil. 



Raça G. aestiva Roem. et Schultes-Calze fructífer ventrut, amb els angles 

 amplament alats, flors més grans, planta de major talla (fins a 12 cm). 



Raça G. brachyphylla Vill. — Planta nana, fulles curtes, transovato- 

 arrodonides, obtuses. 



Geo^ra/ia. — Pastures de les altes muntanyes : Rasos de Peguera, Coll de Pal, Núria, 

 comuna als prats i torrents. = Surroca, muntanyes de Cerdanya; ports dels Pireneus cen- 

 trals (Csta.), Setcases (Isern!), S. Pau, Freixenet, Baget, Mare de Déu del Mont, muntanyes 

 de Vidrà i Platraver (Vay.), Ports de Benasc i de la Picada, Penyablanca (ZeU.), Salardú, 

 Port de Viella (C. et S.). La raça G. aestiva Roem. et Schultes a Núria (Cad. etSenn.), Cer- 

 danya i valls frontereres d'Andorra (Gaut ); Marimanya (Llen.!). La raça G. brachyphylla 

 Vill., al Puigmal (14 Ag 1891 legi}. = Costabona, MontUuís (Gaut.); Rocabruna (Vay.).— 

 Jul.-Ag. 



N. B. No consignem la G. punctata L., referida per Vayreda al cim de Carençà i a les 

 Conques de Prats de Molló; ni tampoc la G. ventricosa L., citada per Companyó als prats 

 humits de la Coma del Tec i Costabona, perquè no semblen ésser plantes pirenenques. 



117 



