FLORA DE CATALUNYA 



Gènere 527. — ATROPA L. 



(De Aliopus, la parca encarregada de tallar el fil de la vida, al•ludint a les propietats 



de la belladona.) 



Flors purpúrio-brunes, axil•lars, solitàries geminades, penjants, amb el 

 calze quinquepartit, acampanat, pubescent, un poc acrescent, el fructífer 

 estès en estrella a la base del fruit, de lòbuls foliacis, ovato-acuminats, la 

 corol•la tubuloso-acampanada, quinquedentada, estams desiguals, inclusos, 

 amb les anteres dehiscents longitudinalment, no connivents. El fruit és una 

 baia globulosa, de la grandària d'una cirera, bilocular, d'un negre blavenc, 

 lluent, molt metzinosa. Herbes perennes, de 10-15 dm, amb la tija dreta, 

 robusta, di- o tricòtoma superiorment, glandulosa a l'àpex, fulles ovato- 

 acuminades, atenuades en pecíol curt, un poc nervudes, les superiors geminades 

 i desiguals. 



1,904. — A. Belladona L. 



(Clusius digué del seu Solanum letliale: apud 

 vulgus Italorum Bella donna nomen obtinuit; 

 del nom vulgar aportat per Clusius féu I específic 

 Linné.) 



Sinonímia. — Belladona, tabac bord; cast., 

 belladona, solano furioso; fr., belladone. 



Geografia.— Boscas ombrosos de les muntanyes: no 

 escassa en llocs alts, ombrívols i poc freqüentats de 

 Montserrat; Vall de Ribes, r. = Montseny, Cardona; 

 Berga, al bosc de Segalés; Collsacabra, Vidrà, Cabrera; 

 Vall d"Aran (Costa), Artiga de Lin i bosc de Geles, 

 abundant (Llen.); Mont Jisoles (Timb.), Fos (C. et S.). — Maig-Ag. 



